ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.03.2026м. ДніпроСправа № 904/1581/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аділь Оіл", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк", м. Черноморськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «АТ «Укрзалізниця»

про визнання такою, що не підлягає виконанню банківську гарантію

Суддя Ліпинський О.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІЛЬ ОІЛ» (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі Відповідач) за змістом якого просить суд визнати такою, що не підлягає виконанню банківську гарантію №0GO25B520/D від 17.11.2025, видану Відповідачем на суму 16 487 244,00 грн.

Заявлені вимоги Позивач обґрунтовує тим, що згідно умов спірної банківської гарантії, наданої ПАТ «МТБ БАНК» на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» за Договором поставки, укладеним з Філією «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця», обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії виникає лише у випадку порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого такою гарантією.

Разом з тим, як зазначає Позивач, у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати, що ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» допустило порушення зобов`язання за договором поставки. Невиконання поставки дизельного палива за договором між ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» та Філією «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця» зумовлене обставинами, що виникли поза волею Позивача та мають надзвичайний характер, зокрема істотними порушеннями міжнародної морської логістики та обмеженнями транспортування нафтопродуктів, спричиненими подіями в районі Ормузької протоки.

Позивач вважає, що зазначені обставини об`єктивно унеможливили виконання договору поставки у передбачений строк та не можуть розцінюватися як порушення зобов`язання з його боку.

Таким чином, за доводами Позивача у спірних правовідносинах відсутня ключова юридична передумова для настання відповідальності гаранта порушення принципалом забезпеченого гарантією зобов`язання.

За таких обставин, можливе звернення бенефіціара до банку-гаранта з вимогою про виплату суми гарантії призведе до стягнення коштів виключно на підставі формального механізму реалізації гарантії, без урахування фактичної відсутності порушення зобов`язання Позивачем.

Використання банківської гарантії за таких умов суперечитиме принципам добросовісності та розумності у цивільних правовідносинах, фактично перетворюючи гарантію із забезпечувального інструменту на засіб безпідставного отримання грошових коштів.

З огляду на викладене, Позивач зазначає, що банківська гарантія, надана МТБ БАНК на забезпечення виконання договору поставки між ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» та Філією «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця», за умови встановлення судом обставин об`єктивної неможливості виконання основного зобов`язання, підлягає визнанню такою, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, Позивач зазначає, що спірна банківська гарантія була видана Центральним відділенням ПАТ «МТБ БАНК» в місті Дніпрі, а отже, спір виник з діяльності філії юридичної особи, в зв`язку з чим, в силу приписів ч. 3 ст. 29 ГПК України даний позов може бути пред`явлений за місцезнаходженням відповідної філії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2026 року відкрито провадження у справі № 904/1581/26, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. До участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено АТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «АТ «Укрзалізниця».

Разом із позовною заявою Позивачем подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої заявник просить заборони Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» здійснювати будь-які дії, у тому числі, але не виключено, здійснювати оплату, на виконання банківської гарантії №0GO25B520/D від 17.11.2025 на суму 16 487 244,00 грн., до моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду в майбутньому у зв`язку з наступним. Предметом позову є визнання банківської гарантії №0GO25B520/D від 17.11.2025 такою, що не підлягає виконанню, внаслідок відсутності порушення принципалом забезпеченого гарантією зобов`язання. Таким чином, у випадку невжиття заходів забезпечення позову може бути здійснена оплата за гарантією до вирішення судового спору, що унеможливить ефективний захист прав Позивача судом та потребуватиме вжиття Позивачем додаткових заходів для повернення до попереднього стану, в тому числі звернення до суду з вимогами повернення сум гарантії.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Відповідно до пункту 2 частини 1 та частин 4, 11 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на заявника та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору, тобто такі заходи можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі (аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19, від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.01.2026 у справі № 917/1717/25, передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру (про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню), то в цьому випадку має досліджуватися така підстава для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі від 07.10.2021 у справі №910/2287/21

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності. При цьому, зокрема, заборона відповідачеві, іншим особам вчиняти певні дії повинна узгоджуватись з предметом позову, тобто, така заборона має стосуватися виключно предмета спору.

Виходячи з предмету заявленого позову, виплата коштів гарантом бенефіціару за банківською гарантією нівелює значення судового рішення у випадку задоволення позовних вимог ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» до ПАТ «МТБ БАНК» та зробить неможливим ефективний захист прав позивача в даному судовому процесі, оскільки для ефективного захисту ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» необхідно буде ініціювати новий судовий спір про стягнення з бенефіціара безпідставно отриманих коштів, в той час як з`ясування обставин та підстав для визнання банківської гарантій такою, що не підлягає виконанню в межах одного судового провадження сприятиме дотриманню процесуальної економії, а також зменшенню додаткових часових та матеріальних витрат позивача, зокрема, в частині сплати зборів та витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, суд констатує наявність у ПАТ «МТБ БАНК», як гаранта, права на зворотну вимогу (регрес) до боржника (принципала) в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, проте оскільки ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» не визнається законність імовірних вимог Третьої особи, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі зумовить нарахування штрафних санкцій, відповідальність за які буде покладено на ТОВ «АДІЛЬ ОІЛ» та спричинить виникнення інших судових спорів, що, у свою чергу, не відповідає принципам господарського судочинства та ефективному захисту порушеного права.

Таким чином, за наявності у бенефіціара формального права вимоги до банку-гаранта щодо виплати гарантійного платежу та відповідного звернення банку до позивача з вимогами про перерахування коштів для покриття можливих витрат за гарантією, суд приходить до висновку, що обґрунтованими та адекватними в межах даного спору є заходи забезпечення позову у вигляді заборони ПАТ «МТБ БАНК» здійснювати будь-які дії щодо оплати на виконання банківської гарантій №0GO25B520/D від 17.11.2025, оскільки такі заходи спрямовані запобіганню виникненню можливих перешкод для захисту та відновлення прав позивача у разі задоволення позову, але невжиття їх, у разі виконання банком своїх зобов`язань за гарантією, може ускладнити чи зробити неможливим його захист.

Суд вважає, що такі заходи жодним чином не порушують інтересів відповідачів та інших осіб, в той же час дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача, а також є адекватними, пропорційним і безпосередньо пов`язаними з предметом спору.

Суд також наголошує, що обраний заявником захід забезпечення позову є тимчасовим, на період вирішення спору, з метою зупинення та запобігання вчиненню під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника в межах даного спору.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Кюблер проти Німеччини» зазначено, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору.

З урахуванням наведеного, заява Позивача про вжиття забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІЛЬ ОІЛ» про забезпечення позову - задовольнити.

Заборони Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 28, ) здійснювати будь-які дії, у тому числі, але не виключено, здійснювати оплату на виконання банківської гарантії №0GO25B520/D від 17.11.2025 на суму 16 487 244,00 грн. (Шістнадцять мільйонів чотириста вісімдесят сім тисяч двісті сорок чотири гривні 00 копійок), до моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІЛЬ ОІЛ» (01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 71, офіс 403/1 )

Боржник: Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, 28, )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Дата набрання ухвалою законної сили 27.03.2026.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки - до 28.03.2029.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Ліпинський