ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24.03.2026 Справа № 905/447/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» (01054, місто Київ, вулиця Пірогова, будинок №2/37-Б, офіс №100; ) про заміну стягувача та видачу дубліката наказу

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок №3-А; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (79007, місто Львів, вулиця Гоголя М., будинок №6/8; )

про стягнення заборгованості в сумі 26 274 899,21 гривень

В С Т А Н О В И В

У провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» про стягнення заборгованості за поставлений природний газ за договором постачання природного газу №ПГ-С/22-01/198 від 22.12.2021р. в сумі 26 274 899,21 гривень.

Рішенням Господарського суду Донецької області (суддя Левшина Г.В.) від 03.10.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» заборгованість в сумі 26 274 899,21 гривень, судовий збір в сумі 315 298,80 гривень.

На примусове виконання вказаного рішення 17.01.2023 господарським судом видано наказ.

Через підсистему «Електронний суд» 16.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» надійшла заява, за змістом якої Товариство просить суд:

- замінити сторону (стягувача) в наказі Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 №905/447/22 - з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» () на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» ();

- видати заявнику дублікат наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 №905/447/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» заборгованість в сумі 26 274 899,21 гривень, судовий збір в сумі 315 298,80 гривень.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.03.2026 прийнято справу №905/447/22 до провадження суддею Фурсовою С.М., прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» про заміну стягувача та видачу дубліката наказу до розгляду та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 24.03.2026 об 11:00 год. Запропонувано учасникам справи надати суду пояснення щодо поданої заяви.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» 23.03.2026 надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.03.2026 об 11:00 год., в режимі відеоконференції.

Заявник та сторони в судове засідання не з`явилися, хоча вчасно на належно були повідомлені про час та дату судового засідання.

Згідно зі статтею 334 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про заміну стягувача у виконавчому документі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до висновку про підставність відповідної заяви та необхідність її часткового задоволення, виходячи з такого.

Твердження заявника, що відбулася зміна сторони (стягувача) за судовим наказом є обґрунтованими, з огляду на таке.

Предметом розгляду у цій справі було стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» заборгованості в сумі 26 274 899,21 гривень внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості отриманого природного газу за договором №ПГ-С/22-01/198 від 22.12.2021 за період січень-лютий 2022 року.

Як слідує з матеріалів справи, 06.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» (далі - стягувач, первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» (далі - новий кредитор) був укладений договір факторингу від 06.07.2023 №5-2023/ф (уступки права вимоги), згідно якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору своє Право вимоги, а Новий кредитор набуває право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

У пункті 1.1 сторони узгодили, що право вимоги включає всі та будь - які права грошової вимоги Первісного кредитора до Боржника - ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод», за Договором постачання природного газу №К-ПГ-С/22-01/198 від 22.12.2021, зі сплати заборгованості, строк платежу за якою настав.

Згідно із пунктом 2.2 Договору факторингу розмір заборгованості Боржника за Договором про постачання газу становить 26 274 899,21 гривень.

Відповідно до пункту 3.1.3 Договору факторингу право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту виконання відкладальних обставин згідно з розділом 10 Договору.

Положеннями пункту 10 Договору факторингу визначено, що права вимоги Первісного кредитора переходять до Нового кредитора внаслідок оплати Новим кредитором в повному обсязі першого платежу ціни договору в порядку, у строки та у розмірі, що визначені у пп. 4.2.1 - 4.2.2 цього Договору.

У пункті 4.1 та 4.2 сторони узгодили ціну договору - 20 757 170,38 гривень, та порядок сплати Новим Кредитором ціни договору: 5 (п`ять) платежів по 4 151 434,08 гривень; перший платіж ціни договору сплачується в день укладання цього договору, а наступні здійснюються до останнього дня чергового третього місяця (кварталу) з дня, наступного за днем здійснення попереднього платежу, останній платіж повинен бути зроблений до 365 дня (включно) з дати набуття чинності цим договором.

Судом встановлено, що договір відступлення підписаний сторонами як з боку первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз», так із боку нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс».

06.07.2023 ТОВ «Імперіал-Фінанс» згідно платіжної інструкції від 06.07.2023 №235 здійснило перший платіж на суму 4 151 434,08 гривень, тобто у день укладання Договору факторингу, що відповідно до положень пп. 3.1.3, п. 10, пп. 4.2.1 - 4.2.2 Договору факторингу свідчить про перехід права вимоги до ТОВ «Імперіал-Фінанс».

Також, на виконання умов договору ТОВ «Імперіал-Фінанс» здійснило оплату згідно платіжних інструкцій №247 від 06.10.2023, №2 від 04.01.2024, №70 від 01.04.2024, №36 від 05.07.2024 на суму 4 151 434,07 гривень кожна, та №35 від 05.07.2024 на суму 3 681 401,65 гривень.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією самою мірою, якою вони були о обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України однією із підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить (частина 3 статті 512 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитори переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів прав або обов`язків у матеріальних правовідносинах. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 24.01.2018 року у справі №41/207 та від 05.04.2018 року у справі № 923/607/16. За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Також, у Постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №2-3897/10 зазначається, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. При цьому, процесуальне допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення. Вказані висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Частиною 1 статті 334 ГПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 334 ГПК України).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення.

Тобто, виходячи з положень статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого документа, а не внаслідок відкриття виконавчого провадження. У силу статті 334 Господарського процесуального кодексу України заміна сторони (стягувача) у виконавчому документі правонаступником унаслідок передання нею своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Суд відзначає, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40).

Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За викладених обставин вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська злагода» є правонаступником - новим кредитором (набувачем) прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» та відповідно набуло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Дружківський вогнетривкий завод за судовим наказом Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 у справі №905/447/22.

Крім цього, обставина щодо переходу права вимоги встановлена ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.07.2023 у справі №914/2899/22 про банкрутство ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод», якою замінено кредитора - ТОВ «Ю.Комодітіз» (вимоги визнані в сумі 26 274 899,21 гривень, які виникли внаслідок невиконання грошових зобов`язань згідно договору постачання природного газу №К-ПГ-С/22- 01/198 від 22.12.2021) на правонаступника - ТОВ «Імперіал-Фінанс», яке отримало право вимоги на підставі Договору факторингу (уступки прав вимоги) №5-2023/Ф від 06.07.2023.

Так, замінюючи кредитора Господарський суд Львівської області виходив з того, що внаслідок укладення договору відступлення права вимоги за договором постачання природного газу від 22.12.2021 відбулась заміна сторони (кредитора) у цих зобов`язаннях.

За таких обставин, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, відповідно ТОВ «Імперіал-Фінанс» набуло усі права кредитора за договором постачання природного газу №К-ПГ-С/22-01/198 від 22.12.2021.

Стосовно клопотання про видачу дублікату наказу, суд зазначає наступне.

Заявником вказано, що ТОВ «Ю.Комодітіз» звернулось до приватного виконавця у лютому 2023 року із заявою про відкриття виконавчого провадження.

13.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області відкрито виконавче провадження №71026282 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 №905/447/22.

Постановою приватного виконавця від 06.07.2023 на підставі заяви стягувача повернуто виконавчий документ на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно акту від 06.07.2023 приймання - передачі документації до Договору факторингу (уступки права вимоги) від 06.07.2023 №5-2023/Ф, ТОВ «Ю.Комодітіз» передало ТОВ «Імперіал-Фінанс» оригінал договору постачання природного газу від 22.12.2021 №К-ПГ-С/22-01/198, додаткові угоди до нього та акти приймання передачі газу.

ТОВ «Ю.Комодітіз» не було передано наказ Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 №905/447/22 у зв`язку з його втратою.

Згідно підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Як слідує з акту від 06.07.2023 приймання - передачі документації до Договору факторингу (уступки права вимоги) від 06.07.2023 №5-2023/Ф, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» не було передано наказ Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 №905/447/22 Товариству з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс».

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до статей 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12).

Наказ Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 був дійсний для пред`явлення до виконання до 27.12.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» зверталось до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого 13.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області відкрито виконавче провадження №71026282 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 №905/447/22.

Надалі постановою приватного виконавця від 06.07.2023 на підставі заяви стягувача повернуто виконавчий документ на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно пп.1 п.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поміж тим розділ XIII Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 102 згідно із Законом № 2129-IX від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2455-IX від 27.07.2022, № 2456-IX від 27.07.2022, № 2468-IX від 28.07.2022; в редакції Закону № 3048-IX від 11.04.2023.

У п. 102 зокрема передбачено, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» звернулось із заявою про видачу дублікату наказу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В силу норм підпункту 19.4 п.19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником надано квитанцію №6127-8874-3946-1316 від 16.03.2026 на суму 90,84 гривень, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд зауважує, що в даному випадку заявник звернувся із заявою про видачу дубліката наказу до суду через підсистему «Електронний суд», тобто в електронній формі, а тому підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже в даному випадку підлягав сплаті судовий збір у сумі 79,87 гривень. Переплата складає 10,97 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, з огляду на сплату стягувачем судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір у сумі 10,97 гривень може бути повернутий платнику за його клопотанням.

З огляду на вищевикладене, а також те, що відповідно до положень Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» рішення господарського суду підлягають обов`язковому безумовному виконанню на території України та їх виконання здійснюється на підставі виданих господарськими судами наказами, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про фактичне виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність видачі дубліката наказу.

Враховуючи наведе, господарський суд дійшов висновку про необхідність видати дублікат наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 у справі №905/447/22.

Господарським судом враховано зміну позивача (стягувача), проте це не є підставою для внесення змін до наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 у справі №905/447/22 при видачі дублікату, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ.

Керуючись ст. 234-235, 334, п.п. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) та видачу дубліката наказу - задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 у справі №905/447/22 стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок №3-А; ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Фінанс» (01054, місто Київ, вулиця Пірогова, будинок №2/37-Б, офіс №100; ).

Видати дублікат наказу Господарського суду Донецької області від 17.01.2023 у справі №905/447/22.

Аналогічний за змістом наказ Господарського суду Донецької області у справі №905/447/22 вважати недійсним.

Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова