ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2026 р. Справа№ 920/214/23(920/258/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

представники учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 18.03.2026 не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025

у справі №920/214/23 (920/258/25) (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича

до ОСОБА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛ Лізинг"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

4. Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

5. Акціонерного товариства "Кредобанк"

6. Підприємства "Дойче Аграртехнік"

7. Мохначової Наталії Борисівни

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів

в межах справи №920/214/23

за заявою Підприємства "Дойче Аграртехнік"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 позов задоволено; визнано недійсними договори купівлі-продажу транспортних засобів, що укладені між ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 , а саме:

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3592155 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3591809 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3592284 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3592399 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 5747/22/009935 від 17.11.2022, відповідно до якого відчужено MEGA MNL, 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_12 , ціна продажу 5000,00 грн.

Скасовано державну реєстрацію транспортних засобів, зареєстрованих за ОСОБА_1 , а саме:

- FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 ;

- MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 ;

- RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 ;

- RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 ;

- ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 ;

- ОСОБА_3 , 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 .

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ТОВ "СВІТ АГРОТЕХНІКИ" наступні транспортні засоби:

- FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 ;

- MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_4 , 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 ;

- RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 ;

- ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 ;

- ОСОБА_3 , 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_13 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича 4844,80 грн витрат по сплаті судового збору та 1211,20 грн витрат по сплаті судового збору за заяву про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду цю апеляційну скаргу; скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23(920/258/25) за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, що укладені між ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації транспортних засобів, зобов`язання відповідача повернути їх ТОВ "Світ агротехніки"; ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025, матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/214/23 (920/258/25) за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) до надходження матеріалів справи №920/214/23 (920/258/25) до Північного апеляційного господарського суду.

03.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/214/23 (920/258/25) у 2-х томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) залишено без руху; роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі у сумі, визначеній відповідно до мотивувальної частини даної ухвали.

20.10.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано квитанцію від 20.10.2025 №1957-7090-8600-4047 на суму 105484,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 03.12.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 12.11.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.11.2025; зазначено, що остаточну суму судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, судом буде визначено за результатами розгляду цієї апеляційної скарги.

07.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) залишити без задоволення; рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) залишити без змін.

03.12.2025 у судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) відкладено на 11.02.2026.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. 11.02.2026 у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №920/214/23 (920/258/25) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Остапенко О.М., Козир Т.П.

У зв`язку з перебуванням судді Козир Т,П. 11.02.2026 на лікарняному, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №920/214/23 (920/258/25) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Остапенко О.М., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) до свого провадження у новому складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) відкладено на 18.03.2026 о 12 год. 50 хв.

18.03.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.03.2026 у судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що за положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Як вбачається з матеріалів справи, явка представників учасників провадження у справі у судове засідання обов`язковою не визнавалася, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, з урахуванням розумності строків розгляду справи судом, оскільки явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, в даному випадку апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) може бути розглянута у судовому засіданні без участі ліквідатора боржника, його неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Крім того, у вказаному клопотанні про відкладенння не наведено жодних підстав для відкладення розгляду справи та обставин, які б унеможливлювали подальше вирішення апеляційної скарги без участі ліквідатора боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що надані позивачем звіти про оцінку не є належними доказамим по справі, оскільки відповідну оцінку було проведено оцінювачем без фактичного огляду транспортних засобів. Крім того, на думку апелянта, висновки суду про недобросовісність відповідача є безпідставними.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) слід змінити в частині стягнення судового збору, що підлягає сплаті за подання даного позову, доповнивши пункт 5 резолютивної частини оскаржуваного рішення другим абзацем наступного змісту: "Стягнути ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 85 971, 56 грн судового збору за подання позовної заяви", та доповнивши мотивувальну частину оскаржуваного рішення з цього питання. При цьому слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 3495,63 грн судового збору за подання апеляційної скарги, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду Сумської області перебуває справа №920/214/23 про банкрутство ТОВ "Світ Агротехніки", провадження в якій відкрито ухвалою суду від 18.07.2023 за заявою Підприємства "Дойче агротехнік".

Постановою Господарського суду Сумської області від 20.05.2024 визнано юридичну особу ТОВ "Світ Агротехніки" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бандолу О.О.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражний керуючий Бандола О.О. подав до суду заяву про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2025 (вх. №836 від 20.02.2025). Відповідно до вимог заяви ліквідатор просить: визнати недійсними договори купівлі-продажу транспортних засобів, що укладені між ТОВ "Світ Агротехніки" (, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_14 , АДРЕСА_1 ), а саме:

- Договір купівлі-продажу від 06.01.2023 № 8046/2023/3592155, відповідно до якого відчужено FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3591809 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3592284 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 8046/2023/3592399 від 06.01.2023, відповідно до якого відчужено ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 , ціна продажу 5000,00 грн.

- Договір купівлі-продажу 5747/22/009935 від 17.11.2022, відповідно до якого відчужено MEGA MNL, 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_12 , ціна продажу 5000,00 грн;

- скасувати державну реєстрацію транспортних засобів, зареєстрованих за ОСОБА_1 (код НОМЕР_14 , АДРЕСА_1 ), а саме:

- FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 ;

- MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 ;

- RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 ;

- RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 ;

- ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 ;

- ОСОБА_3 , 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 (код НОМЕР_14 , АДРЕСА_1 ) повернути ТОВ "СВІТ АГРОТЕХНІКИ" (, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) наступні транспортні засоби:

- FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 ;

- MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 ;

- RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 ;

- RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 ;

- ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 ;

- ОСОБА_3 , 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 ;

- судовий збір покласти на відповідача.

В обгрунтування позовної заяви ліквідатор боржника зазначає, що в ході ліквідаційної процедури у справі № 920/214/23 ним встановлено, що відповідно до укладених у територіальному сервісному центрі МВС 8046 РСЦ МВС в м. Київ договорів купівлі-продажу транспорту ТОВ "Світ Агротехніки" здійснило відчуження транспортних засобів на користь ОСОБА_1 по заниженій ціні, яка не відповідає ринковій вартості транспортних засобів у момент існування боргу перед кредиторами у справі №920/214/23 та в межах сумнівного періоду, встановленого ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, за 3 роки до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає про те, що надані позивачем Звіти про оцінку не є належними звітами про оцінку кожної із зазначених одиниць автотехніки у розумінні чинного законодавства, оскільки до дійсного власника авто ні представник ТОВ "Світ Агротехніки" , ні експерт не звертались, не вживали будь яких заходів для з`ясування необхідних факторів, в тому числі: зносу об`єкта оцінки та його фактичного технічного стану, показання одометру - інформації про пробіг транспортного засобу, гарантії, попередніх поломок транспорту, його функціонального призначення технічного стану транспортних засобів на час вчинення правочинів тощо. Наявні у справі звіти, на думку відповідача, не є належною оцінкою відповідного рухомого майна, оскільки містять лише відомості про орієнтовну ринкову ціну аналогічних транспортних засобів на час вчинення відповідних правочинів. Також зазначив, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 28.02.2024 у справі № 920/214/23 суд задовольнив заявлені вимоги кредитора ОСОБА_5 у розмірі 12 799 010,00 грн. з включенням до реєстру вимог кредиторів до четвертої черги. Вказана заборгованість виникла на підставі договору від 03.01.2023, який передував укладенню п`ятьох із шести оскаржуваних договорів, а саме договорів від 06.01.2023. Отже, вважає, що відповідач є добросовісним набувачем у розумінні вимог чинного цивільного законодавства, а тому витребування у останнього спірних транспортних засобів неможливо. Окрім того, зазначив, що позивач не заявляє про застосування саме двосторонньої реституції, оскільки повернення коштів іншій стороні оскаржуваних правочинів - у даному випадку ОСОБА_5 - є неможливим з огляду на чинну процедуру ліквідації позивача, а лише просить повернути предмет оскаржуваних договорів (транспортну техніку) позивачеві, не порушуючи при цьому питання про повернення ОСОБА_5 сплачених коштів за відповідними договорами, що суперечить чинному законодавству.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 позов задоволено.

Судове рішення мотивовано доведеністю позивачем факту фраудаторності спірного правочину, оскільки боржник за наявності у нього прострочених грошових зобов`язань у підозрілий період відчужив належні йому на праві приватної власності транспортні засоби на користь відповідача за ціною, яка нижче ринкової, задля уникнення виконання зобов`язань перед кредиторами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами ЦК України та ГК України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.

У правовідносинах банкрутства оспорювання правочинів боржника, вчинених на шкоду кредитора, врегульовано спеціальними нормами статті 42 КУзПБ, що не виключає можливості визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 28.10.2021 у справі №911/1012/13 уточнено висновок, викладений у постанові від 02.06.2021 № 904/7905/16, про те, що при застосуванні статті 42 КУзПБ слід керуватися загальновизнаним принципом щодо дії законів у часі під час визнання правочину недійсним, згідно з яким відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За висновком Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі №911/1012/13, на відміну від загальних норм (ЦК України та ГК України), застосування спеціальних норм законодавства про банкрутство можливо лише при наявності відкритого провадження у справі про банкрутство боржника, коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, а відтак, правочин (договір), укладений до відкриття провадження у справі про банкрутство, не може оцінюватись судом на предмет його відповідності/невідповідності вимогам законодавства про банкрутство, чинного на час укладення цього правочину.

Аналіз норм статті 42 КУзПБ дає підстави для висновку, що приписами цієї норми чітко визначено, що названа стаття підлягає застосуванню до правочинів, вчинених боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, а відтак, норма статті 42 КУзПБ, щодо відрахування трирічного строку, розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з частиною 1 статті 42 КУзПБ господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування (частина друга статті 42 КУзПБ).

Відтак, положення статті 42 КУзПБ розширюють визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надають можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам цивільного та господарського законодавства, проте, вчинена у період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №920/10/21 (920/868/21)).

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, не виключається визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у наведеній справі зазначила, що позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) і послатися на спеціальну норму, що передбачає визнання правочину недійсним.

За статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину у порядку, передбаченому процесуальним законом. При цьому оспорюваний правочин є вчиненим, породжує юридично значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумпції правомірності правочину за статтею 204 ЦК України вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним.

Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 755/17944/18 (провадження N 61-17511св19) вказано, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Слід звернути увагу, що фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредиторів використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.

Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути: - момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі; - контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи); - щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/7547/17).

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19(905/1646/17), від 28.07.2022 у справі №902/1023/19(902/1243/20)).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до положень статті 189 ГК України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Як встановлено судом першої інстанції, між ТОВ "Світ Агротехніки" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договори купівлі-продажу транспортних засобів, а саме:

від 06.01.2023 № 8046/2023/3592155 06.01.2023, за яким відчужено FIAT DOBLO, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

від 06.01.2023, за яким відчужено MEGA MNS 260, 2008 року випуску, колір червоний, VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ;

від 06.01.2023 № 8046/2023/3591809, за яким відчужено RENAULT LOGAN, 2018 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 ;

від 06.01.2023 № 8046/2023/3592284, за яким відчужено RENAULT MASTER, 2012 року випуску, колір синій, VIN НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 ;

від 06.01.2023 № 8046/2023/3592399, за яким відчужено ПГМФ8304-02, 2015 року випуску, колір коричневий, VIN НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 ; 5747/22/009935 від 17.11.2022 відчужено MEGA MNL, 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_12 .

Ціна кожного транспортного засобу складає 5000,00 грн (п. 3.1. договорів).

Крім того, 16.11.2022 між ТОВ "Світ Агротехніки" (комітент) та ТОВ "Консалтингова компанія "Аркон" (комісіонер) укладено договір комісії, відповідно до якого комісіонер зобов`язаний за дорученням комітента виконати в інтересах останнього, але від свого імені дії, пов`язані з продажем MEGA MNL, 2013 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_12 . Виступаючи від свого імені, комісіонер за обов`язковою участю комітента сприяє реалізації транспортного засобу шляхом укладення Договору купівлі-продажу на ім`я третьої особи.

На виконання вказаного договору було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу від 17.11.2022.

Укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів (17.11.2022 та 06.01.2023) відбулося у так званий "сумнівний період" за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство (18.07.2023).

У справі № 920/214/23 про банкрутство ТОВ "Світ Агротехніки" судом були визнані вимоги кредиторів, а саме: ТОВ "ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "КОМІНБАНК", ТОВ "КСГ "ДНІПРО", ПАТ "МТБ БАНК", ТОВ "Компанія "Альбіон", ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Успенське 1", ТОВ "ПЛАНТ АГРО", ТОВ "НФМ АГРО", Фізичної особи-підприємця Мохначової Наталії Борисівни, ТОВ "АГРОТЕК-ІНВЕСТ", Головного управління ДПС у Сумській області, ТОВ "БЛ ЛІЗИНГ", ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ", ТОВ "Полетехніка", ТОВ "Агролендлізинг", ПП "МАІЗ", ТОВ "Аграрні Системні Технології", ТОВ "Акріс Агро", ТОВ "СЕРВІСАГРОТЕХ", ТОВ "ЮГ-РЕЗЕРВ", Київської Митниці та Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, та включені до реєстру вимог кредиторів боржника згідно з ухвалою суду від 28.02.2024. Також ухвалою від 12.03.2025 суд визнав вимоги ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ".

Загальна заборгованість боржника перед кредиторами складає 596 645 216,02 грн.

Відповідно до проведеної ліквідатором оцінки транспортних засобів ринкова вартість рухомого майна у вигляді КТЗ (6 од.) становить 2 224 798,00 грн, яка є нижчою на 95% за ціну, вказану у договорах купівлі-продажу (5000,00 грн).

Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.

Це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні спеціальних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що боржник (ТОВ "Світ Агротехніки"), укладаючи спірні договори, діяв поза межами принципу добросовісності, що підтверджується, зокрема, тим, що договори було укладено протягом підозрілого (три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство) періоду, відповідно до якого боржник (юридична особа) відчужує майно (транспортний засіб) за ціною, нижчою за ринкову. Боржник відчужив належний йому на праві приватної власності транспортні засоби на користь відповідача за ціною, яка нижче ринкової, задля уникнення виконання зобов`язань перед кредиторами. В даному випадку боржник та відповідач діяли очевидно недобросовісно та зловживали правами, оскільки вчинили оспорювані договори, які порушують майнові інтереси кредиторів і спрямовані на зменшення ліквідаційної маси боржника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відхилення заперечень відповідача відносно того, що надані позивачем Звіти не є належною оцінкою відповідного рухомого майна, зокрема, з тих підстав, що транспортні засоби під час їх продажу відповідачу відповідно до наявних у справі Актів огляду реалізованого транспортного засобу та умов п. 1.3 договорів купівлі-продажу були у належному технічному стані, що дало змогу оцінювачу застосувати порівняльний підхід для визначення ринкової вартості аналогічного транспортного засобу. Зазначеного у вказаних Актах скаржник не спростував.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Виходячи з наведеного, позовна вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, які укладено між ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а вказані договори - визнанню недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Позивачем до матеріалів справи надано лист територіального сервісного центру № 8041 від 16.05.2024 №31/26-1733, в якому наявна інформація щодо перереєстрації транспортних засобів на нових власників за шістьма договорами купівлі-продажу, а саме - ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (з наступними змінами), підставами для скасування державної реєстрації є рішення компетентних органів. Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема, на підставі рішення суду.

Процедура ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) унормована Порядком ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2020 № 779 (зі змінами). Так, відповідно до п. 4 Порядку скасування державної реєстрації транспортного засобу є підставою для внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку (транспортні засоби).

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обгрунтованість вимоги позивача про скасування державної реєстрації транспортних засобів.

Суд зауважує, що визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів є фактично поновленням права власності на такі транспортні засоби його первісного власника (ТОВ "Світ Агротехніки"). Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів (ч.11 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух").

З огляду на сферу регулювання законодавства про банкрутство норми ст. 42 КУзПБ є спеціальними щодо загальних, установлених Цивільним кодексом України, підстав для визнання правочинів недійсними, передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом. Вказаною статтею передбачені спеціальні підстави заявлення вимог про визнання правочинів недійсними і спростування майнових дій та особливі наслідки задоволення вимог, заявлених в порядку норм законодавства про банкрутство.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника, кредитор (інші особи) зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, отримане від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії (ч. 3 ст. 42 КУзПБ).

Вказана процедура спрямована на повернення до складу конкурсної маси відчужених за такими правочинами активів. Можливість оспорення та спростування майнових дій боржника насамперед необхідна для забезпечення зберігання майна боржника в інтересах конкурсних кредиторів.

Аналогічна норма передбачена Цивільним законодавством України, а саме частина перша статті 216 ЦК України передбачає, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд першої інстанції вірно встановив, що боржник відчужив майно у період існування прострочених грошових зобов`язань та наявності відкритих судових проваджень про стягнення заборгованості з ТОВ «Світ Агротехніки», що свідчить про протиправну поведінку останнього, яка спрямована на ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами, шляхом його унеможливлення у зв`язку із відчуженням майна за заниженою ціною на користь третіх осіб. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ТОВ "Світ Агротехніки")придбані транспортні засоби є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У суді першої інстанції відповідач зазначав, що позивачем не постанвлено питання двосторонньої реституції, а саме, щодо повернення відповідачу сплачених за спірними договорами коштів у розмірі 5 000,00 грн за кожним договором.

Судом першої інстанції вірно відхилено вказані заперечення, оскільки суду не надано та матеріали справи не містять жодних доказів оплати (факту передачу коштів) за спірними договорами, у зв`язку із чим в даному випадку у суду відсутні підстави для здійснення двосторонньої реституції. В суді апеляційної інстанції такі докази також не надавались.

Колегія суддів зауважує, що реституція - це спеціальна форма відновлення становища, що існувало до порушення, сутність якої полягає в поверненні сторін правовідношення у стан, який передував вчиненню певної протиправної дії. Реституція може поставати як реституція володіння (повернення кожною із сторін недійсного правочину того, що така сторона за ним отримала) або ж як компенсаційна реституція відшкодування (в грошовій чи негрошовій формі) вартості одержаного у разі неможливості його повернення в натурі.

За недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Таке поновлення сторін у попередньому становищі може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за відповідним правочином, залишається в його сторони. Водночас Цивільний кодексу України не пов`язує можливість застосування наслідків недійсності правочину з добросовісністю сторін правочину. Тобто добросовісність сторони до уваги не береться, сторони зобов`язані повернути все отримане за недійсним правочином лише тому, що його визнано недійсним. Подібні за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №918/1043/21.

Враховуючи викладене, оскільки судом фраудаторні правочини визнано недійсними, необхідність повернення придбаних транспортних засобів за спірними договорами купівлі-продажу Боржнику обумовлено вимогами закону та фактом недійсності, для поновлення прав позивача, наповнення ліквідаційної маси банкрута для максимального задоволення вимог кредиторів, суд першої інстанції правомірно витребував транспортні засоби з володіння відповідача у володіння банкрута.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам, вірно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення по суті спору. При цьому судом першої інстанції не враховано, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" слід було доплати в дохід Державного бюджету України 85971, 56 грн судового збору за подання позовної заяви, тому слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 85 971, 56 грн судового збору за подання позовної заяви як сторони, яка програла спір, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 4844,80 грн судового збору за подання позовної заяви, тоді як слід було сплатити 90 816, 36 грн:

36 336,00 грн - (3028*2*6) - за подання позову в частині вимог щодо визнання недійсними 6-ти договорів, оскільки згідно з пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, що діяла на момент подання позову, за подання до господарського суду заяви про визнання правочину (договору) недійсним та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство сплачується 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

18168,00 грн - (3028*6=18168,00) - за подання позову в частині вимог щодо скасування державної реєстрації цих 6-ти транспортних засобів, оскільки згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, що діяла на момент подання позову, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий бір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

36 312, 36 грн - за подання позову в частині зобов`язання повернути транспортні засоби, оскільки згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, що діяла на момент подання позову, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий бір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Таким чином, судовий збір за подання до господарського суду позову в частині зобов`язання повернути вказані транспортні засоби підлягає сплаті судовий збір (окремо щодо повернення кожного з 6-ти транспортних засобів), розрахований за формулою: (вартість спірного транспортного засобу х 1,5 % (у разі, якщо сума менша за 3028,00 грн, то сплаті підлягає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028,00 грн), де 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру. Отже, позивач мав сплатити:

- щодо FIAT DOBLO, 2018 року випуску - 5149,80 грн (343 320,00/100*1,5= 5149,80);

- щодо MEGA MNS 260, 2008 року випуску - 3028,00 грн (180 110,00/100*1,5= 2701,65, що є менше за 3028,00, тобто мало бути сплачено судовий збір у сумі 3028,00);

- щодо RENAULT LOGAN, 2018 року випуску - 5254,91 грн (350 327,00/100*1,5=5254,90);

- щодо RENAULT MASTER, 2012 року випуску - 4643,24 грн (309 549,00/100*1,5=4643,24);

- щодо ПГМФ8304-02, 2015 року випуску - 3028,00 грн (38 311,00/100*1,5= 574,67 грн, що є менше за 3028,00, тобто мало бути сплачено судовий збір у сумі 3028,00);

- щодо MEGA MNL, 2013 року випуску - 15208,41 грн (1003181,00/100*1,5=15208,41 грн).

Крім того, судова колегія дійшла висновку, що слід достягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 3495,63 грн судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки скаржником сплачено 105 484,00 грн, тоді як слід було сплатити 108 979, 63 грн (90 816,36 *150%*0,8), враховуючи, що відповідно до пп. 6 п. 21 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) апеляційної скарги на рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування норм чинного законодавства, якими обґрунтоване оскаржуване рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду по суті спору та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та змінити рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) в частині стягнення судового збору, що підлягає сплаті за подання даного позову, доповнивши пункт 5 резолютивної частини оскаржуваного рішення другим абзацем наступного змісту: "Стягнути ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 85 971, 56 грн судового збору за подання позовної заяви", виклавши мотивувальну частину оскаржуваного рішення з цього питання в редакції даної постанови.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржницю.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 12.08.2025 у справі №920/214/23 (920/258/25) змінити в частині стягнення судового збору, що підлягає сплаті за подання даного позову, доповнивши пункт 5 резолютивної частини оскаржуваного рішення другим абзацем наступного змісту: "Стягнути ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 85 971, 56 грн судового збору за подання позовної заяви", виклавши мотивувальну частину оскаржуваного рішення з цього питання в редакції даної постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 3495,63 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Сумської області видати накази.

Матеріали справи № 920/214/23 (920/258/25) повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 24.03.2026

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

С.Р. Станік