ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25 березня 2026 року Справа № 926/3073/25

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія» про розподіл судових витрат від 11.03.2026, вх. № 989, та клопотання представника ОСОБА_1 про повернення оригіналів документів

у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:

1) Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради (58001, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7, );

2) Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (01010, місто Київ, вул. Князів Острозьких, 8, к. 30, );

3) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 );

4) ОСОБА_3 (60313, Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Магала);

5) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ),

до Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Севастопольська, 38, ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» (04107, місто Київ, вул. Тропініна, 7Г, );

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял кепітал» (01024, місто Київ, вул. Рогнідинська, 4, );

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял кепітал менеджмент» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, 103, ),

про визнання недійсними рішень загальних зборів та наглядової ради, скасування реєстраційної дії та поновлення на посаді,

представники:

від позивача адвокат Клюка І.В.;

від відповідача адвокат Гінінгер А.З.;

від третіх осіб на стороні позивача не з`явилися;

від третіх осіб на стороні відповідача не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Чернівецької області перебувала справа за позовом

ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1) Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради; 2) Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку; 3) ОСОБА_2 ; 4) ОСОБА_3 ; 5) ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України»; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял кепітал»; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял кепітал менеджмент», про визнання недійсними рішень загальних зборів та наглядової ради, скасування реєстраційної дії та поновлення на посаді.

У відзиві на позов міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвоката, які відповідач очікує понести, які складаються з судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі твердого гонорару адвоката за представництво інтересів в суді першої інстанції у розмірі 80 000,00 грн. Зазначено, що докази понесення судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України.

11.03.2026 адвокатом відповідача через систему «Електронний суд» подано заяву про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Чернівецький завод «Індустрія» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 80 000,00 грн. До заяви додано докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу.

В заяві адвокатом відповідача наведено аргументи щодо співмірності розміру судових витрат:

1) понесені відповідачем судові витрати пов`язані з підготовкою відзиву на позовну заяву та участі у судових засіданнях. Такі витрати є неминучими, так як безпосередньо пов`язані з розглядом справи (відзив на позовну заяву та представництво інтересів в суді) та діями позивача по пред`явленню позову;

2) справа, що розглядається, є важливою для відповідача, так як предметом її розгляду є законність рішень вищого органу управління. У разі задоволення позову може бути скасоване рішення вищого органу управління ПрАТ «Чернівецький завод «Індустрія», в тому числі про призначення членів Наглядової ради. В такому разі законність усіх подальших рішень та дій Наглядової ради відповідача може бути поставлена під сумнів. Окрім того, оскаржуваним рішенням загальних зборів акціонерів Статут ПрАТ «Чернівецький завод «Індустрія» приведений у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» шляхом викладення його у новій редакції. У разі задоволення позову рішення загальних зборів акціонерів про приведення Статуту відповідача у відповідність до вимог чинного законодавства буде скасованим. В такому разі відповідачем фактично не буде виконана вимога законодавця про приведення Статуту у відповідність до вимог законодавства згідно п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» у редакції Закону № 2465-IX, що свідчитиме про порушення профільного законодавства. Внаслідок цього до відповідача з боку регуляторного органу можуть бути застосовані штрафні санкції у розмірі до 100 000,00 грн на підставі ч. 7 ст. 50 ЗУ «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків»;

3) спір у справі є корпоративним. Така категорія спорів є складною, так як пов`язана з комплексними правовідносинами з управління акціонерним товариством, призначенням та звільненням його посадових осіб, скликанням та проведенням загальних зборів акціонерів у депозитарній системі. У зв`язку з цим від учасників спору та суду вимагається наявність глибокої експертизи у корпоративному законодавстві та законодавстві про депозитарну систему. Це в свою чергу зумовлює кваліфікацію та, відповідно, рівень гонорару адвоката;

4) як зазначено вище, наслідком задоволення позову у цій справі може бути нелегітимність Наглядової ради ПрАТ «Чернівецький завод «Індустрія» та застосування до останнього штрафних санкцій. При цьому, такі наслідки можливі через обрання позивачем відповідного способу захисту у вигляді повного скасування рішення загальних зборів акціонерів. Проте, позивач у якості підстави позову зазначає про порушення його право на працю внаслідок порушення порядку звільнення його з посади Генерального директора ПрАТ «Чернівецький завод «Індустрія». Це, в свою чергу свідчить, про невідповідність заявлених предмета та підстав позову і фактичний намір позивача не поновитися на посаді, а завдати шкоди відповідачу. Таким чином, позивач використовує своє право на звернення до суду недобросвісно, на шкоду правам та інтересам інших осіб. Це в свою чергу зумовлює необхідність виправлення поведінки позивача для убезпечення подібних зловживань матеріальним правом у майбутньому. Для цього необхідне покладення на позивача судових витрат відповідача у заявленому розмірі;

5) зазначає, що продовження розгляду справи та, відповідно, надання професійної правничої допомоги адвокатом Гінінгером А.З. зумовлена діями (бездіяльністю) позивача. Зокрема, позивач не забезпечив представництво своїх інтересів (особисто або через представника) у судових засіданнях 16.10.2025, 14.01.2026, 04.03.2026, що зумовило затягування розгляду справи внаслідок дій (бездіяльності) позивача. Покладення на позивача судових витрат у цьому разі сприятиме його належній поведінці в інших судових спорах.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2026 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 25.03.2026. У вказаній ухвалі судом було вирішено питання про витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

24.03.2026 адвокатом позивача через систему «Електронний суд» подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому заперечує проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає її безпідставною, а заявлений розмір витрат неспівмірним, з огляду на таке.

Щодо відсутності правових підстав для стягнення витрат у зв`язку із залишенням позову без розгляду зазначає, що відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що дії ОСОБА_1 мали ознаки зловживання процесуальними правами, що є підстави для задоволення заяви в порядку частини 5 статті 130 ГПК України.

Щодо явної неспівмірності витрат та відсутності розгляду справи по суті (оцінки доказів) вказує, що на випадок, якщо суд дійде висновку про наявність формальних підстав для стягнення витрат, позивач на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає, що заявлена сума у 80 000,00 грн є вочевидь неспівмірною зі складністю справи та фактичним обсягом виконаної адвокатом роботи. Як вбачається з наданих відповідачем Акту №01/26-1/1 та розрахунку, сума у 80 000,00 грн нарахована за складання єдиного відзиву обсягом всього 7 сторінок, на які адвокат безпідставно заклав 10 годин роботи, та формальну присутність у підготовчих засіданнях.

Ключовим фактом, який доводить штучну завищеність витрат, вважає те, що справа була залишена без розгляду ще на стадії підготовчого провадження. Суд не переходив до розгляду справи по суті, не досліджував докази та не надав оцінки списку учасників Товариства, на підставі якого було ухвалено оскаржуваний протокол загальних зборів. Оскільки суд не встановлював дійсних обставин формування кворуму та не здійснював аналізу первинних документів щодо переліку акціонерів, обсяг правової роботи адвоката відповідача був об`єктивно мінімальним і зводився виключно до процесуального представництва на початковій стадії. Відсутність стадії дослідження доказів по суті спору повністю нівелює аргументи відповідача про «високу складність справи» як підставу для стягнення 80 000,00 грн.

Враховуючи відсутність розгляду справи по суті, фактичний обсяг виконаної роботи (7 сторінок тексту) та критерій розумності, співмірний розмір витрат на професійну правничу допомогу в цьому випадку об`єктивно не може перевищувати 5 000,00 10 000,00 грн.

Просить відмовити повністю у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія» про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн у зв`язку з відсутністю факту необґрунтованих дій позивача, а в разі встановлення судом наявності формальних підстав для покладення витрат на позивача задовольнити клопотання про зменшення їх розміру, застосувати положення частини 5 статті 126 ГПК України, та зменшити суму судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 5 000,00 грн або у розмірі, що не перевищує 10 000,00 грн.

Присутні в засіданні представник відповідача просив задовольнити заяву про розподіл судових витрат в повному обсязі, представник позивача проти задоволення заяви заперечив, однак зазначив, що в разі ,якщо суд дійде висновку про задоволення клопотання відповідача, зменшити розмір стягуваних судових витрат до 10 000,00 грн.

Крім того, представник позивача заявив клопотання про повернення оригіналів документів Переліку акціонерів, яким надсилається письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства № 178831 зв від 02.04.2019.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно пунктів 1-3 частини першої статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови.

Тобто, у разі, якщо закінчено судове провадження і судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд у порядку статті 244 ГПК України має право за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення до основного рішення у справі, яким закінчено провадження у справі.

Відповідно, в залежності від виду прийнятого судом процесуального рішення ухваленого за результатом закінчення розгляду справи (ухвали/рішення/постанови), залежить і назва додатково рішення у справі, якими можуть відповідно бути: додаткова ухвала, додаткове рішення, додаткова постанова.

Водночас порядок ухвалення додаткового рішення встановлений, зокрема частиною третьою статті 244 (якщо вирішено спір по суті спору) та статтею 344 ГПК України (розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги).

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (ст. 59).

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За приписами ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

В постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Процедура розгляду заяви про розподіл судових витрат у випадку залишення позовної заяви без розгляду має здійснюватися з урахуванням особливостей, визначених частиною п`ятою статті 130 ГПК України.

За приписами частини 5 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, відповідач-2 може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір, а надалі подав заяву про залишення позову без розгляду.

Компенсація таких витрат здійснюється з дотриманням загальних правил відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема щодо надання позивачу права заявити клопотання про зменшення їх розміру, якщо позивач вважає їх неспівмірними відповідно до частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України.

Отже, ГПК України передбачено процесуальні гарантії для сторони щодо можливості подання клопотання про неспівмірність заявлених до стягнення витрат за правничу допомогу за рахунок позивача у випадку здійснення судом розподілу таких витрат як за наслідком розгляду справи по суті, так і у випадку залишення позову без розгляду.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 130 ГПК України має бути встановлена необґрунтованість дій сторони, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат в порядку ч. 5 ст.130 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 5 ст. 129 ГПК України суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, суд може:

1) зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, але лише за клопотанням сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України);

2) за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені, зокрема, ч. 5 ст. 129 ГПК України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Положення ст. ст. 126, 129 ГПК України є універсальними та можуть бути застосовані при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зокрема, у зв`язку із закриттям провадження у справі, залишенням позову без розгляду.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Інтереси відповідача в суді представляв адвокат Гінінгер Анатолій Залманович, який діє на підставі ордеру серії СЕ № 1117182 від 18.08.2025 та договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 18.08.2025 (надалі Договір про надання юридичних послуг).

Предметом Договору про надання юридичних послуг визначено, зокрема, діяти від імені та в інтересах клієнта з усіма правами, наданими чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі в цивільних, адміністративних, господарських справах, у т.ч.: засвідчувати копії документів своїм підписом, вести листування, запитувати та отримувати, підписувати та направляти/надавати документи (інформацію), у т.ч., але не обмежуючись:

- позовні заяви;

- відзиви на позовні заяви;

- інші клопотання та заяви;

- брати участь у судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судових процесів, заперечувати проти усних та письмових пояснень, доводів, міркувань інших учасників судових процесів; заявляти усні та письмові клопотання, заперечувати проти усних та письмових клопотань інших учасників судових процесів.

01.10.2025 між відповідачем та адвокатом Гінінгером А.З. укладена додаткова угода до Договору, якою внесено зміни до Договору про надання юридичних послуг, доповнивши Розділ 2 пунктом 2.6. такого змісту: «Клієнт надає адвокату повноваження діяти від його імені з усіма правами наданими відповідачу, апелянту, особі що подає скаргу іншій особі у справі №926/3073/25. Гонорар за представництво інтересів клієнта у справі, передбаченій цим пунктом, є твердим (фіксованим) та складає 80 000 (вісімдесят тисяч гривень 00 коп.) грн за представництво інтересів в одній справі в одній інстанції (першій або апеляційній або касаційній) як на стадії розгляду справи так і на стадії судового контролю, виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 5.1. Договору оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку. Оплата клієнтом наданих адвокатом послуг здійснюється на підставі та у відповідності до Актів приймання-передачі наданих послуг, оформлених у двосторонньому порядку. Строк оплати встановлюється в Актах приймання-передачі наданих послуг.

За змістом Акта клієнт оплачує послуги за цим Актом протягом 6 (шести) місяців з дня підписання Акту.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2025 року.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до заяви додано акт № 01/26-1/1 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг від 05.03.2026, відповідно до якого адвокат надав, а ПАТ «Чернівецький завод «Індустрія» прийняв правову допомогу у справі № 926/3073/25 відповідно до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 18.08.2025 та додаткової угоди до Договору від 01.10.2025.

Вартість послуг адвоката за цим Актом приймання-передачі послуг у відповідності до п. 2.6 Договору становить тверду грошову суму 80 000,00 грн.

В межах розгляду цієї справи адвокат Гінінгер А.З. надав відповідачу такі послуги:

- 07.10.2025-09.10.2025 підготовка, перевірка відзиву на позовну заяву (8 годин роботи на 7 сторінок відзиву, 2 години на перевірку);

- 16.10.2025 представництво інтересів відповідача в підготовчому засіданні у кількості один судодень;

- 06.11.2025 представництво інтересів відповідача в підготовчому засіданні у кількості один судодень;

- 19.11.2025 представництво інтересів відповідача в підготовчому засіданні у кількості один судодень;

- 14.01.2026 представництво інтересів відповідача в підготовчому засіданні у кількості один судодень;

- 22.01.2026 представництво інтересів відповідача в підготовчому засіданні у кількості один судодень;

- 10.02.2026 представництво інтересів відповідача в судовому засіданні у кількості один судодень;

- 04.03.2026 представництво інтересів відповідача в судовому засіданні у кількості один судодень.

Документи, що підтверджують факт надання правової допомоги клієнту: відзив на позовну заяву б/н від 09.10.2025; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 16.10.2025; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 06.11.2025; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 19.11.2025; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 14.01.2026; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 22.01.2026; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 10.02.2026; ухвала Господарського суду Чернівецької області та протокол засідання від 04.03.2026.

Судом встановлено, що відповідач у зв`язку із розглядом справи поніс витрати на правову допомогу, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу та водночас просив зменшити розмір заявлених до стягнення судових витрат до 5 000,00 10 000,00 грн.

ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Такі обставини встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин (постанови Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17, від 14.03.2023 у справі №911/1201/22 та низці інших).

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія» про визнання недійсними рішень загальних зборів та наглядової ради, скасування реєстраційної дії та поновлення на посаді, який був залишений без розгляду у зв`язку неявкою в судове засідання (п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України).

Суд звертає увагу, що представник позивача двічі не з`являвся на розгляд справи, востаннє його явку судом визнано обов`язковою. При цьому судом визнано неповажними причини неможливості представника позивача забезпечити свою участь в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та підстави залишення позову без розгляду, судом встановлено зловживання позивачем своїми процесуальними правами, які виразилися у тому, що позивач чи його представник, явку яких судом визнано обов`язковою, не з`явилися в судове засідання, що мало наслідком залишення позову без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України.

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справах «Двойних проти України» (п. 80) від 12.10.2006, «Гімайдуліна і інші проти України» (п.п. 34-36) від 10.12.2009, «East/West Alliance Limited» проти України» (п. 268) від 23.01.2014, «Баришевський проти України» (п. 95) від 26.02.2015.

Згідно рішення «Лавентс проти Латвії» (п. 154) від 28.11.2002 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У відзиві на позов наведено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи 80 000,00 грн.

У додатковій угоді від 01.10.2025 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 18.08.2025 сторонами встановлено фіксований розмір гонорару адвоката за представництво інтересів в одній справі в одній інстанції (першій або апеляційній або касаційній) як на стадії розгляду справи так і на стадії судового контролю, виконання судового рішення 80 000,00 грн.

В цьому випадку фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Водночас, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тож сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. І з урахуванням конкретних обставин суд може обмежити розмір, зважаючи на розумну необхідність судових витрат у справі.

Відповідна правова позиція викладена у додатковій постанові Касаційного господарського суду ВС від 13.02.2024 № 910/12155/22.

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача, судом враховується, що спір, який виник між сторонами у справі, є корпоративним, така категорія спорів є складною, потребує опрацювання великої кількості законів та підзаконних актів, матеріали справи містять велику кількість документів, адвокат приймав участь в семи судових засіданнях.

Суд також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 80 000,00 грн.

Разом із тим, у зв`язку із залишенням позову без розгляду судом не було розглянуто справу по суті, не досліджувались докази однак заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу по справі так само становить 80 000,00 грн.

У кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

Таким чином, заява представника відповідача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 80 000,00 грн не відповідає критерію розумності, а такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні з виконаною адвокатом роботою, у зв`язку з чим їх відшкодування матиме надмірний характер, а тому обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню є сума 20 000,00 грн. У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 60 000,00 грн необхідно відмовити.

Відповідності до частини 5 статті 130 ГПК України зазначені витрати на правову допомогу слід покласти на позивача.

Про понесення інших судових витрат сторони не заявляли.

Щодо клопотання позивача про повернення оригіналів документів суд зазначає таке.

Відповідно до статті 92 Господарського процесуального кодексу України оригінали письмових доказів зберігаються у суді в матеріалах справи. За заявою особи, яка надала суду оригінал письмового доказу, суд повертає оригінал доказу цій особі після його дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання судовим рішенням законної сили. У матеріалах справи залишається засвідчена суддею копія письмового доказу або витяг з нього.

Суд констатує, що позивачем було надано суду оригінал Переліку акціонерів, яким надсилається письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства № 178831 зв від 02.04.2019 на 8 арк.

За таких обставин, суд на підставі статті 92 Господарського процесуального кодексу України вирішив повернути надані позивачем оригінали документів.

Керуючись статтями 92, 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 про повернення оригіналів документів та повернути позивачу оригінал Переліку акціонерів, яким надсилається письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства № 178831 зв від 02.04.2019.

2. Заяву Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія» про розподіл судових витрат від 11.03.2026, вх. № 989, задовольнити частково.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Чернівецький завод «Індустрія» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Севастопольська, 38, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

4. У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

5. Після набрання ухвалою законної сили видати наказ.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 березня 2026 року.

Суддя І.В. Марущак