ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2026 р.м. ХарківСправа №922/248/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЖИТОМИРСЬКИЙ МЕБЛЕВИЙ КОМБІНАТ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СК "ІНТЕК"
простягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

АТ "ЖМК" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "СК "ІНТЕК", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 303.113,98 грн, інфляційні втрати в розмірі 4.565,22грн, 3% річних у сумі 3.213,84 грн, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем зобов`язання в частині повернення частини попередньої оплати за невиконані роботи за договором, котрий був односторонньо розірваний позивачем.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2026 з урахуванням малозначності справи №922/248/26 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана до електронного кабінету відповідача в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та отримана останнім 02.02.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВ "СК "ІНТЕК".

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "СК "ІНТЕК" (виконавець) та АТ "ЖМК" (замовник) був укладений Договір від 18.04.2024 №18-04/24 (далі - Договір). Згідно з його умовами виконавець на підставі отриманих на електронну пошту від замовника письмових заявок зобов`язався виконати роботи з нанесення порошкової фарби на продукцію замовника або згідно з завданням виконати закатування алюмінієвого профілю, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи. Найменування та характер робіт, вартість, термін виконання робіт і інша інформація узгоджується сторонами в додатках, які є невід`ємною частиною договору, оформлення таких додатків до Договору покладається на виконавця.

Вартість робіт визначається сторонами відповідно до діючих розцінок виконавця та узгоджується в рахунку (пункт 2.1. Договору).

Згідно з пунктом 2.3. Договору замовник на підставі відповідного рахунку виконавця зобов`язується здійснити оплату вартості робіт не пізніше 3 робочих днів з моменту отримання рахунку в розмірі 100%, в т.ч. ПДВ 20%.

У відповідності до пункту 3.1. Договору на підставі заявки замовника виконавець зобов`язується не пізніше 2-х днів з моменту надходження заявки розрахувати вартість замовлення та представити замовнику рахунок на оплату робіт.

В пункті 3.3. Договору сторони погодили, що моментом передачі результату робіт вважається момент підписання сторонами акту про приймання виконаних робіт.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2025. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання прийнятих, але не виконаних до моменту закінчення терміну дії Договору, зобов`язань. У разі якщо в строк не пізніше 30 днів до моменту закінчення терміну дії договору жодна зі сторін письмово не заявить про небажання продовжувати співпрацю в рамках договору, дію договору продовжується щоразу на один рік (пункт 6.1. Договору).

Додатками №№1, 2 до Договору були погоджені Специфікації №№1, 2, в яких зазначений перелік робіт та строк їх виконання, а саме: 30 робочих днів з дати перерахування замовником попередньої оплати.

На виконання умов Договору відповідачем були виставлені позивачу рахунки на оплату від 25.04.2024 №53 на суму 180.777,00 грн, від 16.05.2024 №66 на суму 517.139,20 грн та від 16.05.2024 №67 на суму 120.666,00 грн.

Зазначені рахунки були повністю оплачені позивачем, про що свідчать платіжні інструкції від 17.05.2024 №17969 на суму 120.666,00 грн, від 26.04.2024 №17719 на суму 180.777,00 грн та від 17.05.2024 №17968 на суму 517.139,20 грн.

Протягом строку дії Договору відповідачем були виконані, а позивачем прийняті роботи на загальну суму 515.468,22 грн, про що свідчать підписані Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.01.2025 №6 на суму 24.299,93 грн, від 13.02.2025 №16 на суму 88.558,45 грн, від 19.02.2025 №18 на суму 43.959,37 грн, від 13.02.2025 №17 на суму 1.353,13 грн, від 13.09.2024 №72 на суму 46.169,38 грн, від 13.09.2024 №73 на суму 262.868,78 грн та від 13.09.2024 №74 на суму 48.259,18 грн.

Також між позивачем та відповідачем був підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків за Договором станом на 18.06.2025. Згідно з ним заборгованість ОВ "СК "ІНТЕК" перед АТ "ЖМК" становила 303.113,98 грн.

04.09.2025 позивач надіслав на адресу відповідача Лист-повідомлення від 03.09.2025 вих. №03/09 про дострокове розірвання Договору, в якому посилаючись на положення частин другої, третьої статті 849 ЦК України, повідомив ТОВ "СК "ІНТЕК" про дострокове розірвання ним як замовником Договору в односторонньому порядку, а також просив повернути грошові кошти в розмірі 303.113,98 грн. Втім відповідач відповіді на повідомлення не надав, залишок грошових коштів не повернув.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд вважає за необхідне зауважити, що розірвання господарського договору може бути вчинено, як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Приписами статті 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Отже, у названій статті цивільного законодавства передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина друга); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина третя); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина четверта).

Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача повідомленням від 03.09.2025 вих. №03/09 про дострокове розірвання Договору, в якому посилаючись на положення частин другої, третьої статті 849 ЦК України, повідомив ТОВ "СК "ІНТЕК" про дострокове розірвання ним як замовником Договору в односторонньому порядку, а також просив повернути грошові кошти в розмірі 303.113,98 грн.

Зазначена відмова є одностороннім правочином, який створює наслідки у виді припинення підрядних відносин між сторонами.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідачем були виставлені позивачу рахунки на оплату від 25.04.2024 №53 на суму 180.777,00 грн, від 16.05.2024 №66 на суму 517.139,20 грн та від 16.05.2024 №67 на суму 120.666,00грн.

Зазначені рахунки були повністю оплачені позивачем, про що свідчать платіжні інструкції від 17.05.2024 №17969 на суму 120.666,00 грн, від 26.04.2024 №17719 на суму 180.777,00 грн та від 17.05.2024 №17968 на суму 517.139,20 грн. ( арк. спр.13-15).

Додатками №№1, 2 до Договору були погоджені Специфікації №№1, 2, в яких зазначений перелік робіт та строк їх виконання, а саме: 30 робочих днів з дати перерахування замовником попередньої оплати.

Протягом строку дії Договору відповідачем були виконані, а позивачем прийняті роботи на загальну суму 515.468,22 грн, про що свідчать підписані Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.01.2025 №6 на суму 24.299,93 грн, від 13.02.2025 №16 на суму 88.558,45 грн, від 19.02.2025 №18 на суму 43.959,37 грн, від 13.02.2025 №17 на суму 1.353,13 грн, від 13.09.2024 №72 на суму 46.169,38 грн, від 13.09.2024 №73 на суму 262.868,78 грн та від 13.09.2024 №74 на суму 48.259,18 грн.

Також між позивачем та відповідачем був підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків за Договором станом на 18.06.2025. Згідно з ним заборгованість ОВ "СК "ІНТЕК" перед АТ "ЖМК" становила 303.113,98 грн.

Таким чином, виходячи з наявних в матеріалах справи документів слід констатувати, що відповідачем здійснено прострочення строків виконання робіт за Договором. При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до позивача з пропозицією внесення змін до Договору в частині продовження строків виконання робіт за Специфікацією №1.

Беручи до уваги те, що у зв`язку з порушенням строків виконання відповідачем зобов`язань з виконання робіт, позивач повідомленням від 03.09.2025 вих. №03/09 відмовився від Договору, суд дійшов висновку про те, що зобов`язання сторін припинилися.

Згідно зі статтею 854 ЦК України у разі якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до частини другої статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом.

Суд при цьому, вважає за можливе врахувати правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що викладена в постанові від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, за якою з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (стаття 1212 ЦК України).

Правовий аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності сукупності умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України вказувала Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Враховуючи те, що позивач відмовився від Договору в односторонньому порядку на підставі положень частини другої, третьої статті 849 ЦК України, такі дії замовника в даному випадку надають йому право на повернення сплачених ним за таким правочином платежів, що не були використані під час виконання підрядних робіт.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем не доведено виконання ним робіт за Договором на залишок суми попередньої оплати в розмірі 303.113,98 грн.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем перераховано на рахунок відповідача в якості попередньої оплати 818.582,20 грн, водночас останнім виконані роботи за Договором лише на суму 515.468,22 грн, та приймаючи до уваги, що позивач, як замовник, скористався правом на дострокове розірвання Договору, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем, суд дійшов висновку, що вимога АТ "ЖМК" про стягнення з ТОВ "СК "ІНТЕК" грошових коштів у розмірі 303.113,98 грн на підставі статті 1212 ЦК України належним чином доведеною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 4.565,22 грн та 3% річних у сумі 3.213,84 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата відсотків річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність.

У повідомленні про від 03.09.2025 вих. №03/09 про дострокове розірвання Договору позивач просив відповідача повернути сплачені кошти протягом 7 робочих днів з дня відправлення цього повідомлення. Як свідчать матеріали справи повідомлення було надіслано на адресу відповідача 04.09.2025, про що свідчить поштовий штамп на описі вкладення до цінного листа. Таким чином останнім днем для повернення грошових коштів у розмірі 303.113,98 грн є 15.09.2026.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що останні виконані арифметично вірно, згідно з нормами чинного законодавства. Доказів протилежного відповідачем не надано. Отже, позовні вимоги в частині стягнення 4.565,22 грн інфляційних втрат та 3% річних у сумі 3.213,84 грн є законними та обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 3.730,72 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СК "ІНТЕК" (Україна, 61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Сухумська, буд. 24, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЖИТОМИРСЬКИЙ МЕБЛЕВИЙ КОМБІНАТ" (Україна, 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, ) грошові кошти в розмірі 303.113,98 грн, інфляційні втрати в розмірі 4.565,22грн, 3% річних у сумі 3.213,84 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.730,72 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "27" березня 2026 р.

СуддяН.С. Добреля