ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/152/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області

до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО",

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 ,

про стягнення 21 103,79 грн,

за участю представників учасників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" про стягнення 21 103,79 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовна заява обґрунтована тим, що унаслідок скоєння ДТП пошкоджено металеве огородження з комплектуючими матеріалам, яке закріплене за позивачем та обліковується на його балансі. Розмір збитків, завданих ДТП, становить 78 863,34 грн з ПДВ, однак відповідачем виплачене страхове відшкодування в розмірі 57 759,55 грн без ПДВ, яке є недостатнім для повного відшкодування шкоди, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 21 103,79 грн з ПДВ, як різницю між завданою майновою шкодою та страховою виплатою.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статті 22, 1166, 1192 ЦК України.

23.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким розмір шкоди, завданої пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. У зв`язку з цим 15.03.2023 на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М. складено Звіт № 44990 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок наїзду ТЗ, за яким розмір збитків становить 57 759,55 грн без ПДВ, які були виплачені позивачу. Відтак відповідач виконав покладені на нього обов`язки, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

25.02.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески. Отже, оскільки розмір завданої позивачу майнової шкоди внаслідок ДТП не перевищує розміру страхового ліміту, відтак до виплати страховиком підлягає різниця між фактичним (реальним) розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням, оскільки саме страховик, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Щодо звіту про оцінку, то останній є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт. У свою чергу, підтвердженням понесених реальних збитків за проведення ремонтних робіт по відновленню бар`єрного огородження в розмірі 78 863,34 грн є акт приймання виконаних будівельних робіт №36/4 від 08.05.2023 та платіжне доручення №171 від 08.05.2023 про здійснення оплати таких робіт.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.03.2026.

Ухвалою суду від 11.02.2026 залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.03.2026 розгляд справи відкладено на 30.03.2026.

23.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

30.03.2026 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

07.02.2023 на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, на ділянці дороги км 316+061 м, відбулася ДТП за участі ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz GLE», номерний знак НОМЕР_1 , забезпеченого полісом АТ «СК «Інго» серії № НОМЕР_2 .

Зокрема, згідно з полісом серії №212319453 від 02.12.2022 застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 , за яким страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн, розмір франшизи 0,00 грн.

Відтинок договори, на якій відбулася ДТП, знаходиться на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп у межах Рівненської області, де км 258+513 м - її початок, а км 432+877 м кінець.

Внаслідок скоєння ДТП пошкоджено металеве огородження з комплектуючими матеріалами.

Автомобільні дороги, та їх складові, зокрема ті, які пошкоджені внаслідок ДТП, закріплені за позивачем, обліковуються на його балансі, враховуються і відображаються окремо в аналітичному обліку.

Відповідно до пункту 1.1. Положення про Службу автомобільних доріг у Рівненській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29.07.2019 № 253 (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) Служба автомобільних доріг у Рівненській області (далі Служба) заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Пунктами 5.1.-5.4. Положення передбачено, що майно Служби є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління. Майно Служби становлять виробничі і невиробничі засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Служби. На балансі Служби обліковуються автомобільні дороги, та їх складові, передані Службі в оперативне управління, що є складовою єдиної транспортної системи України та належать до сфери управління Уповноваженого органу управління. Автомобільні дороги, та їх складові, знаходяться у державній власності та не підлягають приватизації.

10.02.2023 Служба автомобільних доріг у Рівненській області звернулася до АТ «СК «Інго» із повідомленням про ДТП.

15.03.2023 на замовлення відповідач СОД ФОП Береговим В.М. складено Звіт № 44990 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок наїзду ТЗ, за адресою: 316 км + 061 м, а/д Київ-Чоп на правому узбіччі в напрямку м. Рівне зі сторони м. Київ, згідно з яким розмір матеріального збитку становить 69 311,46 грн з ПДВ та 57 759,55 грн без ПДВ.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 06.10.2023 у справі №570/3904/23, яка залишена без змін Постановою Рівненського апеляційного суду від 30.10.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі пункту 7 статті 247 КУпП у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Як стверджує позивач, йому у результаті ДТП заподіяно майнову шкоду (збитки) в розмірі 78 863,34 грн з ПДВ, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2023 року №36/4 від 08.05.2023.

08.05.2023 позивачем здійснено оплату ТОВ «СП «АВТОСТРАДА» за виконані будівельні роботи з ремонту металевого огородження на а/д М-06 Київ-Чоп на ділянці дороги км 316+061 м згідно з актом № 36/4 від 08.05.202 в розмірі 78 863,34 грн з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням від 08.05.2023 №171.

Позивачем подано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування від 12.05.2023 в розмірі 78 863,34 грн з ПДВ.

21.11.2023 відповідачем виплачено страхове відшкодування згідно з договором № 212319453 в розмірі 57 759,55 грн без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.11.2023 № 24415.

Однак сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування шкоди. За підрахунками позивача, різниця між завданою майновою шкодою позивачу та страховою виплатою становить 21 103,79 грн з ПДВ (78 863,34 грн з ПДВ 57 759,55 грн без ПДВ = 21 103,79 грн).

Також, як установлено судом, відповідно до наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 № Н-131 Службу автомобільних доріг у Рівненській області перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області.

05.04.2023 внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, регулювання яких здійснюється ЦК України, Законами України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом.

Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (пункт 69 частини першої статті 1 Закону України "Про страхування").

У силу вимог частини першої статті 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України"Про страхування", інших законодавчих актів.

За статтею 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

У частині першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У силу вимог статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Ураховуючи викладене, зважаючи на приписи статті 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі, зокрема звіту, виконаного оцінювачем відповідно до законодавства, а сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, відповідно до звіту від 15.03.2023 № 44990 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків розмір матеріального збитку становить 69 311,46 грн з ПДВ та 57 759,55 грн без ПДВ. При цьому вказаний звіт проведено із врахуванням фізичного зносу окремих конструктивних елементів, тоді як вартість ремонтно-відновлювальних робіт без урахування фізичного зносу становить 89 773,00 грн (розмір фактично завданих збитків - 78 863,34 грн з ПДВ).

Відповідач, визначаючи розмір збитків, як підлягають відшкодуванню позивачу, керувався приписами статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема урахував знос пошкодженого майна та здійснив страхову виплату без урахування ПДВ.

Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (пункт 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У той же час, виходячи із системного аналізу вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема статей 29 (регулює питання відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та передбачає врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), 31 (регулює питання визначення розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, та не передбачає врахування зносу), 36 (регулює порядок здійснення страхового відшкодування, зокрема в частині відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу та відшкодування (доплати) ПДВ, якщо його платником є суб`єкт господарювання, який здійснював відновлювальний ремонт), на думку суду, правила, пов`язані із урахуванням зносу при відшкодуванні витрат, стосуються випадків пошкодження транспортних засобів та не застосовуються при визначенні розміру страхового відшкодування при пошкодженні дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей.

Окрім того, судом установлено, що позивачем надано відповідачу акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2023 року від 08.05.2023 №36/4 на суму 78 863,34 грн з ПДВ та платіжне доручення від 08.05.2023 №171 на підтвердження факту його оплати.

Однак у матеріалах справи відсутні докази відшкодування ПДВ з боку відповідача на користь позивача в розмірі суми ПДВ, яка становить 11 551,91 грн.

Зважаючи, що відповідно до звіту від 15.03.2023 № 44990 вартість ремонтно-відновлювальних робіт без урахування фізичного зносу становить 89 773,00 грн (розмір фактично завданих збитків - 78 863,34 грн з ПДВ), беручи до уваги, що розмір фактично завданої позивачу шкоди не перевищує страхової суми, яка згідно з полісом серії №212319453 від 02.12.2022 становить 160 000,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

При цьому судом також ураховано, що згідно з усталеною судовою практикою основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №147/66/17).

Водночас в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону).

Тобто положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача на користь позивача 21 103,79 грн.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача та про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 328,00 грн.

При цьому, як установлено судом, позивачем позовну заяву з доданими документами подано в електронній формі.

За правилами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору, який повинен був сплатити позивач за подання позовної заяви з урахуванням понижуючого коефіцієнту, становить 2 662,40 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір в розмірі 2 662,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" про стягнення 21 103,79 грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (01054, м. Киів, вул. Бульварно - Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Героїв Поліції, 19, ідентифікаційний код 25894919) 21 103,79 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (01054, м. Киів, вул. Бульварно - Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Героїв Поліції, 19, ідентифікаційний код 25894919) 2 662,40 грн судового збору.

Позивач: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Героїв Поліції, 19, ідентифікаційний код 25894919).

Відповідач: Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" (01054, м. Киів, вул. Бульварно - Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша, друга статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 30.03.2026.

Суддя О.Андрійчук