ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"24" березня 2026 р. Справа № 924/69/26

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Ковальчук А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ

до Староостропільської сільської ради с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу у розмірі 85448,68грн

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

23.01.2026р. на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ до Староостропільської сільської ради с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу у розмірі 85448,68грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №21-8125/24-БО-Т постачання природного газу від 25.12.2024р., внаслідок чого у відповідача існує заборгованість перед позивачем за поставлений товар (природний газ) у розмірі 60647,56грн. Крім цього, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов договору, позивачем заявлено до стягнення 20970,40грн пені, 2094,20грн 3% річних та 1736,52грн інфляційних втрат, нарахованих відповідно до п. 7.2 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також матеріали позовної зави містили клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2026р., позовну заяву передано для розгляду судді Вибодовському О.Д.

Ухвалою суду від 27.01.2026р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/69/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 27.01.2026р. була надіслана до електронного кабінету відповідача, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа (дата доставки: 27.01.2026р.), що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вважається вручено.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

25.12.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (надалі - Постачальник) та Староостропільською сільською радою (надалі - Споживач) було укладено договір постачання природного газу №21-8125/24-БО-Т.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов?язується споживачу природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов?язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем для власних потреб (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

У п. 2.1 договору сторони узгодили, що постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з 01.01.2025р. по 30.04.2025р. (включно), в кількості 38,50000 тис. куб. метрів, у тому числі по місяцях: січень 2025 року - 16,00000 тис. куб. м., лютий 2025 року - 12,00000 тис. куб. м., березень 2025 - 10,00000 тис. куб. м., квітень 2025 - 0,50000 тис. куб. м..

Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (пп. 2.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу. В будь-якому випадку обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

У розділі 3 договору визначено порядок та умови передачі природного газу, зокрема пунктом 3.1 договору унормовано, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачання газу за умовами договору здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів (п. 3.2 договору).

Постачальник із застосуванням ресурсів Інформаційної платформи оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу (п. 3.4 договору).

Сторони погодили, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).

Як передбачено пп. 3.5.1 п. 3.5 договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача та Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником постачальника (пп. 3.5.2 п. 3.5 договору).

Відповідно до пп. 3.5.3 п. 3.5 договору, споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п?ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об?єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього договору (пп. 3.5.4 п. 3.5 договору).

Згідно з п. 3.6 договору звірка фактично використаного обсягу газу за договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду, ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС.

У п. 4.1. договору сторонами визначені ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, а саме: ціна природного газу за 1000 куб. м. газу без ПДВ - 13658,33грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м. з ПДВ - 16390,00грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576грн, крім того ПДВ 20% - 27,315грн, всього з ПДВ -163,89грн за 1000 куб. м..

Всього ціна газу за 1000 куб. м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89грн.

За умовами п. 4.3 договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 531103,98грн, крім того ПДВ 106220,79грн, разом з ПДВ 637324,77грн.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 договору (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 5.5 договору звірка розрахунків та / або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється сторонами протягом 10 (десяти) днів з моменту письмової вимоги однієї зі сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу споживачем та актів його приймання-передачі.

Права та обов`язки сторін визначені у розділі 6 договору.

Відповідно до пп. 4 п. 6.3 договору постачальник має право отримувати плату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором, а відповідач згідно з пп. 4 п. 6.2 договору зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством (п. 7.1 договору).

У пункті 7.2 договору зазначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

Даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу з "01" січня 2025 року до "30" квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).

Договір містить підписи сторін та скріплений їхніми відтисками печаток.

На виконання умов договору позивач направив відповідачу акти приймання-передачі природного газу, а саме: від 12.02.2025 р. за січень 2025 року на суму 255747,84грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу 14,99759 тис. куб. м.); від 11.03.2025р. за лютий 2025 на суму 255463,92грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу - 14,98094 тис. куб. м.); від 11.04.2025р. за березень 2025 на суму 157899,88грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу 9,25958 тис. куб. м.); від 12.05.2025р. за квітень 2025 року на суму 82051,30грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу - 4,81166 тис. куб. м.), всього на суму 751162,94грн.

З метою документального підтвердження об`ємів природного газу, поставленого ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56X10X) окремим споживачам, товариство звернулось із запитом від 18.12.2025р. до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо надання інформації з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів природного газу з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56X10X), зокрема щодо споживача - Староостропільської сільської ради (ЕІС-код 56XS00004В9СТ00Y) за період з січня по квітень 2025 року.

Відповідно до листа ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 22.12.2025р., обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС - код 56XS00004В9СТ00Y за період з 01.01.2025р. по 30.04.2025р., внесено в алокацію постачальника ТОВ "ГК Нафтогаз Трейдинг" та становить: з 01.01.2025р. по 31.01.2025р. 14997,59 м. куб.; з 01.02.2025р. по 28.02.2025р. 14980,94 м. куб.; з 01.03.2025р. по 31.03.2025р. 9259,58 м. куб.; з 01.04.2025р. по 30.04.2025р. - 4811,66 м. куб.

Також у матеріалах справи наявні витяги з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС - код 56XS00004В9СТ00Y в період з 01.01.2025р. по 30.04.2025р..

Листом №678 від 29.07.2025р. "Про зарахування переплати" відповідач звернувся до позивача, у якому просить переплату від 28.10.2024р. №21-7125/24-БО-Т у сумі 53190,61грн зарахувати в оплату за договором постачання природного газу №21-8125/24-БО-Т від 25.12.2024р.

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленого природного газу відповідно до договору №21-8125/24-БО-Т від 25.12.2024р., з урахуванням вище зазначеного листа, на суму 690515,38грн, що відображено у банківських виписках з рахунку АТ "Ощадбанк".

Також позивачем до позову долучено роздруківку з бухгалтерського обліку, у якій зазначено, що розмір заборгованості відповідача за договором №21-8125/24-БО-Т становить 60647,56грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору №21-8125/24-БО-Т від 25.12.2024р., зокрема, несплатою відповідачем повністю вартості поставленого природного газу позивач просить суд стягнути з відповідача 60647,56грн основного боргу, 20970,40грн пені, 2094,20грн 3% річних, 1736,52грн інфляційних втрат.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Згідно із ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 ЦК України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи спірні правовідносини виникли із договору постачання природного газу.

25.12.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" як постачальником та Староостропільською сільською радою як споживачем укладено договір постачання природного газу №21-8125/24-БО-Т, відповідно до якого позивач зобов`язувався поставити відповідачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6, а відповідач зобов`язувався прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами частини 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу природний газ на загальну суму 751162,94грн відповідно до актів приймання-передачі природного газу, зокрема: від 12.02.2025 р. за січень 2025 року на суму 255747,84грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу 14,99759 тис. куб. м.); від 11.03.2025р. за лютий 2025 на суму 255463,92грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу - 14,98094 тис. куб. м.); від 11.04.2025р. за березень 2025 на суму 157899,88грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу 9,25958 тис. куб. м.); від 12.05.2025р. за квітень 2025 року на суму 82051,30грн з ПДВ (обсяг спожитого природного газу - 4,81166 тис. куб. м.).

Означені акти приймання-передачі були сформовані позивачем відповідно до умов п. п. 3.1-3.6 договору.

Однак, як зазначає позивач, відповідач підписані акти приймання - передачі природного газу за період з січня 2025 по квітень 2025 не повернув, вмотивованої відмови від підписання їх як то передбачено п. 3.5.3 договору не адресу позивача не надіслав. Водночас, здійснюючи часткову оплату за природний газ, відповідач в призначенні платежу посилається на акти приймання-передачі природного газу, що відображено в банківських виписках АТ "Ощадбанк".

З огляду на наведене, а також враховуючи положення п. 3.5.4 договору, позивачем враховано дані Інформаційної платформи щодо обсягів спожитого природного газу, які отримані від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", зокрема лист від 22.12.2025р. та витяги з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживачів з ЕІС кодом 56XS00004В9СТ00Y за період 01.01.2025р. - 30.04.2025р..

Судом враховується, що відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу Газотранспортної системи, (затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1378/27823 (Кодекс ГТС) інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу, в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно, користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 714 ЦК України застосовується також до договорів постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; - остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в порушення умов договору, лише частково здійснено оплату за поставлений природний газ, зокрема в розмірі 690515,38грн, що підтверджується банківськими виписками АТ "Ощадбанк" та листом №678 від 29.07.2025р. Староостропільської сільської ради, у якому відповідач просить позивача зарахувати переплату за договором від 28.10.2024р. №21-7125/24-БО-Т у сумі 53190,61грн в оплату за договором постачання природного газу №21-8125/24-БО-Т від 25.12.2024р., водночас означена заборгованість також відображена у розрахунку суми основного боргу, долученого до позову.

Решту вартості поставленого природного газу відповідач не сплатив, утворивши заборгованість у сумі 60647,56грн. Доказів про сплату вказаної заборгованості та доказів, які б її спростовували, суду не подано.

Отже, суд, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді цієї справи у їх сукупності та наданих доказів, вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення 60647,56грн основної заборгованості.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 20970,40грн пені за період прострочення з 16.05.2025р. по 16.12.2025р., нарахованої відповідно до п. 7.2 договору, судом враховується наступне.

За умовами п. 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та / або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті отриманого товару.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми 20970,40грн пені, суд вважає її арифметично вірною та правомірно нарахованою, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Доказів які б спростовували зазначене суду не подано.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 1736,52грн інфляційних нарахувань, нарахованих за поставлений природній газ у період з березня по квітень 2025 року та 2094,20грн 3% річних за період прострочення з 16.05.2025р. по 29.12.2025р., нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.2 договору, судом враховується наступне.

Як вже зазначалось, пунктом 7.2 договору визначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та / або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 20.08.2025р. у справі № 910/15292/24). Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанови Верховного Суду від 05.07.2019р. у справі №905/600/18, 27.08.2025р. у справі №920/1114/24).

Суд, перевіривши розрахунок нарахованих 3% річних та інфляційних втрат за заявлені періоди, зазначає, що розрахунки відповідних нарахувань проведено арифметично вірно, тому підлягають стягненню з відповідача.

Доказів, які би спростовували відповідні нарахування 3% річних та інфляційних втрат суду не подано.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 60647,56грн основного боргу, 20970,40грн пені, 2094,20грн 3% річних, 1736,52грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Староостропільської сільської ради (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Старий Остропіль, вул. Центральна, буд. 2/14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 60647,56грн (шістдесят тисяч шістсот сорок сім гривень п`ятдесят шість копійок) основного боргу, 20970,40грн (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень сорок копійок) пені, 2094,20грн (дві тисячі дев`яносто чотири гривні двадцять копійок) 3% річних, 1736,52грн (одну тисячу сімсот тридцять шість гривень п`ятдесят дві копійки) інфляційних втрат, 2662,40грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Виготовлено 4 примірники:

1 - до справи (в паперовому екз.);

2 - позивачу (до електронного кабінету);

3 - представнику позивача (до електронного кабінету);

4 - відповідачу (до електронного кабінету).