ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 Справа № 917/2325/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул.Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до відповідача Сектору культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради, вул. Центральна, 39, с. Чорнухи, Лубенський район, Полтавська область, 37100

про стягнення 22 362,36 грн,

Секретар судового засідання Костандян О.В.

Без виклику учасників справи,

установив :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" просить суд стягнути з відповідача Сектору культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради 22 362,36 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 27.12.2024 між сторонами Договору постачання природного газу № 15-8305/24-БО-Т, з яких : основний борг у розмірі 18 360,98 грн, пеня у розмірі 2 807,87 грн, три проценти річних у розмірі 279,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 913,99 грн.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав наступні докази (арк.с. 8-37) : розрахунок заборгованості основної заборгованості за газ, розрахунок заборгованості пені інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, роздруківка з програми бухгалтерського обліку сальдо, довіреність підписанта розрахунків А.Скворцова, Договір постачання природного газу від 27.12.2024 № 15-8305-24-БО-Т, акти приймання-передачі природного газу за січень 2025 - квітень 2025 з доказами направлення, адвокатський запит від 17.09.2025 № 125-3-2-23497, відповідь Оператора ГТС від 19.09.2025 № ТОВВИХ-25-14634 з додатком 7, банківські виписки АТ Ощадбанк.

Відповідач за вх № 1536 від 06.02.2026 надав суду відзив на позов, за мотивами якого проти позову заперечує, стверджуючи про таке:

- на виконання п.4 підп.4.3 умов Договору Відповідачем було сплачено суму разом з ПДВ - 164 562,22 грн, тобто умови Договору виконано у повному обсязі, але замовлені обсяги природного газу не покрили потреб Споживача, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 18 360,98 грн, яку повністю було сплачено 24.12.2025 року;

- 24.12.2025 року згідно платіжних інструкцій № 981 від 23.12.2024 та № 982 від 23.12.2024 ним було cплачено на рахунок Позивача 32 856,78 грн, в тому числі за спожитий газ за листопад 2025 року в сумі 13 966,07 грн згідно акту приймання - передачі природного газу від 10.12.2025 року; погашення заборгованості за спожитий газ в сумі 18 890,71 грн згідно акту звіряння розрахунків від 30.09.2025 року, в тому числі заборгованість по договору № 15-8305/24-БО-Т від 27.12.2024 року, яка становила 18 360,98 грн.

Відповідач зазначає, що в зв`язку з тим, що у призначенні платежу не було вказано погашення заборгованості по договору № 15-8305/24-БО-Т від 27.12.2024, виникла переплата по новому договору №15-11305/25-БО-Т від 12.11.2025 року в сумі 18 890,71 грн. 03.02.2026 року Відповідачем було відправлено Позивачу листи №05-20/13, №05-20/12 щодо зарахування переплати в сумі 18 890,71 грн через систему обміну електронними документами "ВЧАСНО".

На підтвердження обґрунтованості заперечення проти позовних вимог Відповідач надав наступні докази (арк.с. 59-76) : платіжна інструкція №981 від 23.12.2025, платіжна інструкція №982 від 23.12.2025, лист щодо зарахування переплати від 03.02.2026 №05-20/12, лист щодо зарахування переплати від 03.02.2026 №05-20/13, аналіз фінансування установ станом на 30.09.2025 (по КПК 1014060), аналіз фінансування установ станом на 30.09.2025 (по КПК 1011080), Акт звіряння розрахунків станом на 30.09.2025, Акт приймання-передачі природного газу за листопад 2025 від 10.12.2025.

Позивач за вх № 1811 від 11.02.2026 надав суду відповідь на відзив, частково спростовуючи доводи Відповідача, у якому підтверджує, що Відповідачем погашено суму основного боргу за спожитий природний газ в повному обсязі 03.02.2026 року.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

22.12.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до відповідача Сектор культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради про стягнення 22 362,36 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 27.12.2024 між сторонами Договору постачання природного газу № 15-8305/24-БО-Т, з яких : основний борг у розмірі 18 360,98 грн; пеня у розмірі 2 807,87 грн; три проценти річних у розмірі 279,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 913,99 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу № 917/2325/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 13.01.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" залишив без руху, встановив спосіб усунення недоліків та надав позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

15.01.2026 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 13.01.2026 року про залишення позовної заяви без руху (вх. № 468).

Суд ухвалою від 20.01.2026 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Позивач надав суду за вх № 2222 від 19.02.2026 заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій :

- стверджує про те, що відповідно до листа Відповідача №05-20/12 від 03.02.2026 переплата за договором постачання природного газу від 12 листопада 2025 №15-11305/25-БО-Т у сумі 18 360,98 грн зарахована в оплату за договором постачання природного газу від 27.12.2024 №15-8305/24-БО-Т, тому станом на поточну дату у Відповідача відсутня основна заборгованість перед Позивачем;

- у зв`язку з погашенням основного боргу, Позивачем здійснено оновлений розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат станом на дату остаточного розрахунку на загальну суму 4 944,01 грн;

- Позивач просить суд стягнути з Відповідача борг у загальній сумі 4 944,01 грн, у тому числі : пеня у сумі 2 866,98 грн за період з 16.05.2025 по 02.02.2026; три проценти річних у сумі 389,59 грн за період з 16.05.2025 по 02.02.2026; інфляційні втрати у сумі 1 687,44 грн за період з 01.06.2025 по 31.01.2026.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд приймає означену заяву як таку, що подана у відповідності до чинних процесуальних норм, спір розглядатиметься в межах предмету спору в редакції згідно заяви Позивача.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

27.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Постачальник) та Сектором культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради (далі - Споживач) було укладено договір №15-8305/24-БО-Т постачання природного газу (далі - Договір, арк.с. 12-17).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Постачальник зобов`язується поставити Споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо", а Споживач зобов`язується прийняти і оплатити цей газ на умовах цього договору (п. 1.1 Договору);

- Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 1 січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 9,94100 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.) : січень 2025 - 4,0000 тис.куб.метрів, лютий 2025 - 4,0000 тис.куб.метрів, березень 2025 - 1,7000 тис.куб.метрів, квітень 2025 - 0,24100 тис.куб.метрів; Всього 9,94100 (п. 2.1 Договору);

- Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1 Договору);

- приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 Договору);

- на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника (п. 3.5.2 Договору);

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п. 3.5.3 Договору);

- у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього Договору (п. 3.5.4 Договору);

- Ціна на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: Ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб.м з ПДВ 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн (п. 4.1 Договору);

- оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку : 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання - передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 п. 3.5 цього Договору (п. 5.1 Договору);

- Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим (п. 5.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати підписання і діє в частині постачання газу з 01.01.2025 до 30.04.2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору, Позивач у період з січня по квітень 2025 передано у власність відповідача природний газ період з січня 2025 по квітень 2025 на загальну суму 182 923,20 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі газу, а саме : актом приймання - передачі природного газу від 12.02.2025 за січень 2025 року на суму 57 347,88 грн; актом приймання - передачі природного газу від 11.03.2025 за лютий 2025 року на суму 67 221,34 грн, актом приймання - передачі природного газу від 11.04.2025 за березень 2025 року на суму 55 574,41 грн, актом приймання - передачі природного газу від 12.05.2025 за квітень 2025 року на суму 2 779,57 грн (копії наявні у матеріалах справи, арк.с. 18, 20 на звороті, 23, 25 на звороті).

На виконання пп. 3.5.2 п. 3.5 Договору, Позивачем направлялися Відповідачу примірники актів приймання-передачі природного газу за період січень 2025 - квітень 2025, підписані уповноваженим представником Позивача та скріплені печаткою підприємства. Докази направлення наявні у матеріалах справи.

Позивач зазначає, що Відповідач не повернув Позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу за період січень 2025 - квітень 2025. Ця обставина Відповідачем не спростовується.

Листом від 19.09.2025 №ТОВВИХ-25-14634 Оператор ГТС надав відповідь та Інформацію щодо остаточної алокації відборів природного газу Споживачем з ЕІС- кодом як суб`єкта ринку природного газу 56XS0001744QS00E.

Об`єми (обсяги) спожиті Споживачем підтверджуються відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Споживача, які відображають обсяги природного газу, що були поставлені Споживачу у період січень 2025 - квітень 2025 з ресурсу Позивача у відповідності до підпункту 3.5.4 пункту 3.5 Договору (арк.с.33-34).

На адвокатський запит представника позивача ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надано лист-відповідь від 19.09.2025 №ТОВВИХ-25-14634 щодо об`ємів спожитого Відповідачем природного газу помісячно :у січні 2025 року в обсязі 3 363,00 куб. м, в лютому 2025 року - 3 942,00 куб. м, в березні 2025 року - 3 259,00 куб. м та в квітні 2025 року - 163,00 куб. м, що відповідає обсягам, зазначеним Позивачем в актах приймання-передачі природного газу за період січень 2025 - квітень 2025 року, які не підписано з боку Відповідача (арк.с. 30-32).

Враховуючи умови п. 3.5.4 Договору та дані Інформаційної платформи щодо об`ємів спожитого природного газу є встановленими, а вартість природного газу, отриманого відповідачем у січні-квітні 2025 року, визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі.

За отриманий природний газ Відповідачу нараховано до сплати за період з січня по квітень 2025 року 182 923,20 грн.

В порушення умов Договору відповідач не у повному обсязі та з простроченням термінів здійснив розрахунки за отриманий природний газ, зокрема, за отриманий за період з січня по квітень 2025 природний газ Відповідачем сплачено 164 562,22 грн, що підтверджується копією реєстру документів за період з 27.12.2024 по 24.09.2025 (арк.с. 35-36).

Матеріалами справи підтверджується, що 24.12.2025 року згідно платіжних інструкцій № 981 від 23.12.2024 та № 982 від 23.12.2024 Відповідачем було cплачено на рахунок Позивача 32 856,78 грн (арк.с. 59).

У означених платіжних інструкціях у графі призначення платежу, яка заповнюється платником (Відповідачем), останній зазначив таке :

- у платіжній інструкції № 981 від 23.12.2024 "1014060:2274 за спожитий газ за листопад 2025, згідно акту б/н від 10.12.2025 року, Дог. № 15-11305/25-БО-Т від 12.11.2025";

- у платіжній інструкції № 982 від 23.12.2024 "1011080:2274 за спожитий газ за листопад 2025, згідно акту б/н від 10.12.2025 року, Дог. № 15-11305/25-БО-Т від 12.11.2025".

В дотримання умов п. 5.2 Договору Позивачем було зараховано сплачені Відповідачем кошти за означеними вище платіжними інструкціями за їх призначенням.

03.02.2026 року Відповідач звернувся до Позивача з листом від 03.02.2026 року №05-20/12 в якому просив переплату за договором постачання природного газу від 12.11.2025 №15-11305/25-БО-Т у сумі 18 360,98 грн зарахувати в оплату за договором постачання природного газу від 27.12.2024р. № 15-8305/24-БО-Т.

Позивач підтверджує, що Відповідачем погашено суму основного боргу за спожитий природний газ в повному обсязі 03.02.2026 року.

За даними Позивача на момент звернення з цим позовом до суду Відповідач повністю розрахувався за поставку природного газу у січні 2025 та лютому 2025, частково розрахувався за поставку природного газу у березні 2025 та не розрахувався за поставку природного газу у квітні 2025, заборгованість складала 18 360,98 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору купівлі-продажу.

Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки природного газу. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором оплатив Позивачу отриманий у січні-квітні 2025 природний газ з порушенням встановлених у Договорі строків.

Як встановлено судом, на момент звернення Позивача з позовом до суду заборгованість Відповідача складала 18 360,98 грн і погашена останнім 03.02.2026. Ця обставина Відповідачем не спростована.

Заперечення Відповідача проти позову з посиланням на своєчасну оплату отриманого від Позивача природного газу суд оцінює критично, з огляду на таке.

Як на доказ проведення своєчасної оплати Відповідач посилається на платіжні інструкції № 981 та № 982 від 23.12.2024.

Матеріалами справи підтверджується наступне :

- у платіжній інструкції № 981 від 23.12.2024 у призначенні платежу, Відповідач зазначив : "1014060:2274 за спожитий газ за листопад 2025, згідно акту б/н від 10.12.2025 року, Дог. № 15-11305/25-БО-Т від 12.11.2025";

- у платіжній інструкції № 982 від 23.12.2024 у призначенні платежу, Відповідач зазначив : "1011080:2274 за спожитий газ за листопад 2025, згідно акту б/н від 10.12.2025 року, Дог. № 15-11305/25-БО-Т від 12.11.2025".

Відхиляючи вказані заперечення Відповідача, суд зазначає наступне.

Право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, особі, що здійснює відповідний платіж, а тому до списання грошових коштів з рахунку платник наділений правом змінити реквізит "призначення платежу" шляхом відкликання платіжного доручення.

Однак, у випадку, якщо грошові кошти зараховано на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (ч. 1 ст. 49 Закону України "Про платіжні послуги"). Аналогічні положення містить Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджена Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №163.

Згідно зі ст. 40 Закону України "Про платіжні послуги" форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

Відповідно до п. 37 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. № 163, платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такий обов`язковий реквізит як "призначення платежу".

Пунктом 41 Інструкції передбачено, що платник заповнює реквізит "призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до пункту 28 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, ініціатор має право відкликати платіжну інструкцію до списання коштів з рахунку платника або до настання дати валютування платіжної інструкції (до настання моменту безвідкличності платіжної інструкції). Умови, за яких платіжна інструкція може бути відкликана ініціатором, визначені в розділах II, IV та VI цієї Інструкції.

Платіжна інструкція може бути відкликана тільки в повній сумі. Ініціатор для відкликання платіжної інструкції надає надавачу платіжних послуг розпорядження за формою та в порядку, визначених у договорі з надавачем платіжних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. Закону України "Про платіжні послуги" після списання коштів з рахунку платника або настання дати валютування платіжної інструкції для ініціатора настає момент безвідкличності платіжної інструкції.

Тобто, з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті "призначення платежу" виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку. Зазначене підтверджувалося Національним Банком України в листі від 09.06.2011 р. № 25-111/1438-7141 "Про заміну інформації у реквізиті "призначення платежу", яким встановлено, що після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "призначення платежу", вирішується між сторонами без участі банку.

Отже, саме на Відповідача як платника покладено обов`язок заповнення платіжного документа в частині реквізиту "призначення платежу" та саме він відповідає за дані, що зазначені в цьому реквізиті платіжного доручення.

При цьому, можливість проведення зарахування в рахунок оплати (повернення коштів) за конкретним договором безпосередньо залежить від змісту реквізиту "призначення платежу" платіжного доручення, згідно з яким платник (у цьому випадку - Відповідач) здійснював платіж контрагенту (у цьому випадку - Позивачу) на виконання договору.

Визначальним у змісті наведених законодавчих норм, якими регулюється правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається цивільно-правовими угодами, укладеними між сторонами. У цій справі це означений вище Договір постачання природного газу.

Таке правозастосування відповідає практиці Верховного Суду, викладеній у постановах від 19.06.2018 р. у справі № 809/34/17, від 01.07.2020 р. у справі № 824/74/19-а.

Як слідує з матеріалів справи, у платіжних інструкціях на які посилається Відповідач, останній у призначенні платежу вказав Договір № 15-11305/25-БО-Т від 12.11.2025, укладений між сторонами.

Отже, Позивачем з дотриманням приписів чинного законодавства та умов п. 5.2 Договору правомірно було зараховано сплачені Відповідачем кошти за означеними вище платіжними інструкціями за їх призначенням.

03.02.2026 року Відповідач звернувся до Позивача з листом від 03.02.2026 року №05-20/12, в якому просив переплату за договором постачання природного газу від 12.11.2025 №15-11305/25-БО-Т у сумі 18 360,98 грн зарахувати в оплату за договором постачання природного газу від 27.12.2024 № 15-8305/24-БО-Т (арк.с. 60).

Позивач підтверджує, що Відповідачем погашено суму основного боргу за спожитий природний газ в повному обсязі 03.02.2026 року.

З огляду на зазначене, платіжні інструкції № 981 та № 982 від 23.12.2025 разом із листом відповідача № 05-20/13 від 03.02.2026 не можуть вважатися доказами відсутності заборгованості Відповідача перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за договором від 27.12.2024 № 15-8305/24-БО-Т до 03.02.2026.

Відповідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Позивач (в редакції заяви від 19.02.2026 вх № 2222) заявив до стягнення з Відповідача 389,59 грн 3% річних від простроченої суми за період з 16.05.2025 по 02.02.2026 та 1 687,44 грн інфляційних втрат за період з 01.06.2025 по 31.01.2026, нарахованих за несвоєчасну сплату Відповідачем отриманого товару (природного газу).

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, не виявив завищення їх розміру з боку Позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Здійснивши перевірку наданого Позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 866,98 грн пені за період з 16.05.2025 по 02.02.2026, суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають положенням наведених норм права, є математично правильними, обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного Відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, Відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суду зазначає таке.

Суд встановив, що при зверненні до суду із цим позовом Позивач сплатив 2 442,40 грн судового збору за платіжною інструкцією № від 01.12.2025 (арк.с. 7). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою (арк.с. 39).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сектору культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради (вул. Центральна, 39, с. Чорнухи, Лубенський район, Полтавська область, 37100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний ) 2 866,98 грн пені, 389,59 грн 3% річних, інфляційні втрати у сумі 1 687,44 грн та 2 422,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 25.03.2026 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик