ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"24" березня 2026 р. Справа № 911/2609/24 (911/799/26)

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., розглянувши заяву про забезпечення позову (вх.№15/26 від 23.03.2026), яка пред`явлена одночасно

з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Торкаст в особі ліквідатора Маглиш Лади Сергіївни

до ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про покладення субсидіарної відповідальності

у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торкаст

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торкаст (далі боржник, банкрут) на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою Суду від "25" листопада 2024, зокрема, відкрито провадження у справі №911/2609/24 (911/779/26) про банкрутство боржника.

Постановою від "01" травня 2025 ухвалено відкрити ліквідаційну процедуру; призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Маглиш Ладу Сергіївну (далі арбітражний керуючий, ліквідатор).

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом здійснено "01" травня 2025.

До Суду від банкрута в особі арбітражного керуючого надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , одночасно з якою пред`явлено заяву про забезпечення позову. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Заявник просить, зокрема, суд:

- Вжити заходи забезпечення позову, накласти арешт на транспортні засоби ОСОБА_1 у межах заявленої суми субсидіарної відповідальності 1 909 285,39 грн.

- Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження або перереєстрації транспортних засобів, належних ОСОБА_1 , до набрання чинності рішення суду;

- Вжити заходи забезпечення позову, накласти арешт на транспортні засоби ОСОБА_2 у межах заявленої суми субсидіарної відповідальності 1 909 285,39 грн.

- Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження або перереєстрації транспортних засобів, належних ОСОБА_2 до набрання чинності рішення суду.

Заява обгрунтована тим, що у випадку задоволення заяви про покладення на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Торкаст», за рахунок зазначених транспортних засобів є можливим частково чи повністю задовольнити вимоги кредитора. Але існує велика вірогідність того, що відповідачі, дізнавшись про пред`явлення до нього вимог за зобов`язаннями ТОВ «Торкаст», будуть і надалі намагатися уникнути відповідальності за доведення товариства до стану неплатоспроможності і здійснюють дії щодо відчуження/переоформлення права власності на транспортні засоби на інших осіб.

При вирішенні питання, Суд керується наступними приписами законодавства.

Розгляд вимог про стягнення коштів з керівника (органів управління) боржника у зв`язку з покладенням на нього солідарної відповідальності, здійснюється за правилами ГПК України в порядку, визначеному статтею 7 КУзПБ, у межах справи про банкрутство.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову /ч.1 ст. 136 ГПК України/.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб /п.1 ч.1 ст.137 ГПК України/.

Заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом /п.2 ч.1 ст.138 ГПК України/.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності /п.4 ч.1 ст.139 ГПК України/.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830 передбачено наступне.

Відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи поданої в електронній формі або у випадках, передбачених цим Порядком, в паперовій формі /п.6 Розділу Державна реєстрація обтяжень рухомого майна/.

У заяві зазначаються, зокрема, такі відомості відомості про обтяжувача та боржника; посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст; тип рухомого майна (відповідно до словника типів рухомого майна), опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації, та/або ідентифікатори, за якими можливо отримати інформацію про предмет обтяження в електронних інформаційних системах; тип рухомого майна (відповідно до словника типів рухомого майна), опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації, та/або ідентифікатори, за якими можливо отримати інформацію про предмет обтяження в електронних інформаційних системах /п.7 Розділу Державна реєстрація обтяжень рухомого майна/.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких надалі гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою (Постанова Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №915/249/24).

Ключовим питанням при розгляді заяви про забезпечення позову є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду в конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (Постанова Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22).

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовує господарський суд, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається. Заходи щодо забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, по захист яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії (Постанова Верховного Суду від 23.03.2020 у справі N 910/7338/19).

Ліквідатор просить суд накласти арешт на транспортні засоби та заборонити вчиняти будь-які дії з транспортними засобами.

В той же час, законодавством передбачено, що арешт накладається на підставі заяви в якій має бути вказано тип рухомого майна (відповідно до словника типів рухомого майна), опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації, та/або ідентифікатори, за якими можливо отримати інформацію про предмет обтяження в електронних інформаційних системах.

Проте заява про забезпечення позову не містить наведених вище відомостей щодо майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому суд постановляє ухвалу про відмову у забезпеченні позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу /ч.6 ст.140 ГПК України/.

Поруч з цим, суд роз`яснює, що заявник має право повторно звернутись з заявою про забезпечення позову.

Керуючись положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити узадоволенні заяви про забезпечення позову (вх.№15/26 від 23.03.2026),.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Суддя Т.Д. Гребенюк