ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 922/2642/23 (922/2267/25)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання "Юг"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2025

у справі за позовом Товарної Біржи "Універсальна товарно-сировинна біржа" в особі ліквідатора Пінчука Юрія Анатолійовича

до 1) ОСОБА_3

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_1

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання Юг"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит"

про покладення субсидіарної відповідальності

Учасники справи:

ТБ "УТСБ": Пінчук Ю.А. (ліквідатор);

ОСОБА_3 : не з`явився;

ОСОБА_2 : ОСОБА_4 ;

ОСОБА_1 : не з`явився;

ТОВ "Об`єднання Юг": не з`явився;

ТОВ "ФК "Фаворит": Войціховський А.В., Резніченко С.В. ;

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий зміст заявлених вимог

1.1. Товарна Біржа "Універсальна товарно-сировинна біржа" (далі - ТБ "УТСБ") в особі ліквідатора Пінчука Ю. А. звернулася до суду із заявою, в якій просить покласти субсидіарну відповідальність у розмірі 39935375,04 грн за зобов`язаннями Товарної біржі в зв`язку з доведенням до банкрутства на ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Об`єднання Юг", ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", а також стягнути солідарно з вказаних осіб грошові кошти у розмірі 39935375,04 грн на користь заявника.

1.2. Заява ліквідатора мотивована тим, що з фінансового аналізу банкрута вбачається наявність у товариства ознак доведення до банкрутства, припинення господарської діяльності банкрута, починаючи з другого півріччя 2019 року, відсутність активів та грошових коштів у товариства для здійснення господарської діяльності та задоволення вимог кредиторів, неможливість задоволення вимог кредиторів понад три роки, у фінансовій звітності не відображено фактичні зобов`язання, вихід зі складу товариства його засновників у 2020 та переоформлення товариства на громадянина Грузії.

2. Стислий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.10.2025 відмовлено у задоволенні позову про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника ТБ "УТСБ".

2.2. За висновком місцевого господарського суду, ліквідатором банкрута не доведено існування причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю колишніх засновників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", ТОВ "Об`єднання Юг", керівника Джикія Іраклі та настанням для боржника негативних наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів).

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

3.1. Звіт за результатами проведення аналізу фінансового-господарського стану та аналізу інвестиційної та іншої діяльності боржника, його становища на ринках та наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства ТОВ "УТСБ" за 2024 рік виконаний ФОП Ковалко В.І., а не ліквідатором боржника арбітражним керуючим Пінчук Ю.А.

3.2. Фінансовий аналіз банкрута ТБ "УТСБ" виконаний ФОП Ковалко В.І. за інший період часу, а саме: з першого півріччя 2016 року по перше півріччя 2019 року, а не за період три роки до дати відкриття справи про банкрутство боржника, починаючи з 2020 року, оскільки справа про банкрутство ТБ "УТСБ" була відкрита судом 25.07.2023 ухвалою господарського суду по справі 922/2642/23, і як наслідок, висновки зробленого ФОП Ковалко В. І. у фінансовому аналізу про наявність ознак дій з приховування банкрутства через неправомірні дії відповідальних осіб банкрута, що призвели ТБ "УТСБ" до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим банкрут був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі, наявність ознак дій з доведення до банкрутства не можуть прийняти до уваги судом, оскільки не відповідають нормативно-визначеним приписам законодавства (п.3.2 розділу III Методичних рекомендацій визначення ознак дій з доведення до банкрутства), які визначають та встановлюють період здійснення такого поглибленого фінансового аналізу.

3.3. Заборгованість ТБ "УТСБ" перед кредиторами становить суму 39842867,04 грн, яка виникла на підставі наступного.

3.4. 24.04.2019 між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ТБ "УТСБ" укладено договір № 06/24042019-ГУ про співпрацю з організації продажу активів (майна).

3.5. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) №2548 від 07.10.2019 затверджено умови проведення відкритих торгів з продажу активів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Фідобанк", а саме: початкова ціна продажу лоту: 487461575,99 грн; кількість кроків етапу зниження стартової вартості: 80; розмір гарантійного внеску: 5%, а саме: 24373078,80 грн, а відповідно до частини активів АТ "Банк "Фінанси та кредит" у пулі - 21436557,94 грн.

3.6. 22.11.2019 проведено аукціон з продажу (лот - №GL18N212456) пулу активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними, договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та дебіторської заборгованості, зокрема активи АТ "Банк "Фінанси та кредит" права вимоги за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання кредитні договори №1312м-10, №1210м-01-07, №1300-09, №663м-01-07, №1261-08, №1281м-08. Переможцем електронних торгів визнано ТОВ "Бізнесресурс-Україна", але останній не виконав взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунку за придбаний лот та не підписання договору купівлі-продажу активу.

3.7. Оскільки переможець аукціону не перерахував на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" суми гарантійного внеску у добровільному порядку, банк звернувся до суду із позовом про стягнення з ТБ "УТСБ" 21436557,94 грн суми гарантійного внеску та нарахованої у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання пені.

3.8. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №910/1825/20 позов задоволено частково, стягнуто з Товарної біржі "УТСБ" на користь банка 21436557,94 грн гарантійного внеску, 675613,42 грн пені та 331682,57 грн судового збору.

3.9. 15.02.2021 відбулись відкриті торги (аукціон) щодо реалізації (продажу права вимоги) лоту № GL40N419370, до якого включені, у тому числі, права вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТБ "УТСБ" (дебіторська заборгованість). За результатами проведених відкритих електронних торгів (протокол UA-EA-2021-02-04-000002-Ь від 15.02.2021) переможцем стало ТОВ "Компанія з управління активами "Аста-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок пайового венчерного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Лайт Інвест".

3.10. В подальшому між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (банк) та ТОВ "Компанія з управління активами "Аста-Капітал" (новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за дебіторською заборгованістю від 15.03.2021, за яким останній набув право вимоги, у тому числі щодо дебіторської заборгованості до Товарної біржі "УТСБ".

3.11. Як вбачається із додатку №1 до Договору новому кредитору передано право вимоги щодо дебіторської заборгованості за невиконання ТБ "УТСБ" умов Договору №06/24042019-ГУ від 24.04.2019, укладеного з Фондом гарантування про співпрацю з організації продажу активів (майна), а саме: неперерахування банку гарантійного внеску за участь в аукціоні учасника ТОВ "Бізнесресурс-Україна" (підстава позову у справі № 910/1825/20), який в загальному розмірі становить 22443853,93 грн.

3.12. Надалі, 23.03.2021 між ТОВ "Компанія з управління активами "Аста-Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за дебіторською заборгованістю, за умовами якого (п.п.2.12, 2.6.5) ТОВ "КУА "Аста-Капітал" відступило ТОВ "ФК "Женева Фінанс" право вимоги щодо дебіторської заборгованості за невиконання ТБ "УТСБ" умов Договору №06/24042019-ГУ від 24.04.2019, укладеного з ФГВФО про співпрацю з організації продажу активів (майна), а саме неперерахування банку гарантійного внеску за участь в аукціоні учасника ТОВ "Бізнесресурс-Україна", яка в загальному розмірі становить 22443853,93 грн відповідно до договору від 23.03.2021 у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

3.13. Ухвалою від 16.11.2021 Господарським судом міста Києва у справі №910/1825/20 задоволено заяву ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" про заміну сторони правонаступником; здійснено заміну стягувача у виконавчому документі - наказі, виданому Господарським судом міста Києва від 17.08.2020 у справі № 910/1825/20, з ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс".

3.14. Ухвалою від 13.04.2022 Господарським судом міста Києва у справі №910/1825/20 поновлено ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" строк на пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 у справі №910/1825/20 до виконання та видано дублікат наказу від 17.08.2020 у справі №910/1825/20.

3.15. Ухвалою Господарського суду Харківської області суду від 28.09.2023 у справі №922/2642/23 відкрито провадження у справі про банкрутство ТБ "УТСБ" .

3.16. Ухвалою Господарського суду Харківської області суду від 28.09.2023 у підготовчому провадженні визнано розмір вимог ініціюючого кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" до боржника ТБ "УТСБ" в загальній сумі 21768240,51 грн (які складаються з 21436557,94 грн гарантійного внеску та 331682,57 грн судового збору у справі №910/1825/20) та судові витрати у справі про банкрутство, а саме: витрати зі сплати судового збору за подання заяви до суду в розмірі 26 840 грн, авансового внеску в сумі 60300 грн.

3.17. Ухвалою суду від 23.01.2024 в межах справи про банкрутство визнано вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" з додатковими грошовими вимогами до ТБ "УТСБ" на загальну суму 18079994,53 грн, з якої: 675613,42 грн - пеня (згідно рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 по справі №910/1825/20); 5154170,76 грн - пеня (подвійна облікова ставка НБУ за період з 28.03.2023 по 27.09.2023); 2018444,74 грн - 3% річних за період з 08.08.2020 по 27.09.2023; 10409187,29 грн - інфляційні втрати за період з 08.08.2020 по 27.09.2023; 5368 грн судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника за період з 27.09.2020 по 27.09.2023 з урахуванням трирічного строку

3.18. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.03.2025 здійснено у справі про банкрутство № 922/2642/23 заміну кредитора ТОВ "ФК "Женева Фінанс" його правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" на суму загальну суму 39842867,04 грн та 92508 грн судових витрат, що були включені до реєстру вимог кредиторів.

3.19. Вказане правонаступництво виникло з 10.03.2025 за результатами електронного аукціону (протокол № BRD001-UA-754 від 10.03.2025) з реалізації майна боржника (ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс") було продано - Лот №1: "Право вимоги (дебіторська заборгованість) банкрута - ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" до ТБ "УТСБ" в розмірі 39842867,04 грн, підтверджені ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.01.2024 у справі №922/2642/23».

3.20. За твердженням ліквідатора, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №910/1825/20, яке набрало законної сили, скасовано результати відкритих торгів (аукціону) лоту №GL18N212456, проведених ТБ "УТСБ".

3.21. Приймаючи рішення у справі №910/1825/20, Господарський суд міста Києва встановив, що оскільки ТОВ "БІЗНЕСРЕСУРС-УКРАЇНА", як переможець електронних торгів № UA-EA-2019-10-09-000083-b лоту № GL18N212456 у встановлений п.7.26 Регламенту ЕТС строк не здійснило оплату за придбане майно та не підписав відповідний договір купівлі-продажу, у оператора (ТБ "УТСБ" ), на підставі та у строки, встановлені п.9.3. Регламенту ЕТС, виникло зобов`язання перерахувати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (позивачу) гарантійний внесок у сумі 21436557,94 грн. Позивач звернувся до відповідача із вимогою вих.№083-2-1-2-6246/19 про перерахування на рахунок банку гарантійного внеску. У відповідь на вимогу позивача, відповідач листом вих№02/01/2020 від 10.01.2020 повідомив, що протягом аукціону та після його закінчення ТБ "УТСБ" не отримала від ТОВ "БІЗНЕСРЕСУРС- УКРАЇНА" банківської гарантії та/або оплати гарантійного внеску.

3.22. В межах справи № 910/1825/20 судом встановлено, що гарантійний внесок у сумі 21 436 557,94 грн ТОВ "Бізнес Ресурс-Україна" сплачений не був.

3.23. Враховуючи те, що протокол електронних торгів сформовано 22.11.2019, ТОВ "Бізнес Ресурс-Україна" було зобов`язано укласти договір купівлі-продажу/ відступлення права вимоги протягом 20-ти робочих днів з дати формування протоколу електронного аукціону, а саме до 20.12.2019 включно.

3.24. Зобов`язання про перерахування гарантійного внеску на р/рахунок на користь ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" виникло у банкрута з 25.12.2019, що відповідає вимогам статті 530 ЦК України та підтверджено вищевказаним рішенням суду по справі, а не з моменту набрання законної сили цього рішення.

3.25. 25.12.2019 відповідно до п.9.3. Регламенту ЕТС, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/1825/20, у ТБ "УТСБ" виникло зобов`язання перерахувати гарантійний внесок Банку, який ТБ "УТСБ" не був виконаний. Саме на цю дату ОСОБА_2 був директором та учасником ТБ "УТСБ". Також на цю дату були учасниками інші відповідачі - ОСОБА_1 , ТОВ "Об`єднання Юг" ТОВ "Фондова компанія Фаворит", окрім керівника Джикарія Іраклі.

3.26. Ліквідатор не наводить вагомих аргументів та доказів в обґрунтування позову про те, які саме дії необхідно та повинні були вчинити відповідачі згідно до приписів Статуту ТБ "УТСБ"; чи були у відповідачів повноваження на вчинення таких дій згідно зі Статутом боржника, в чому виражається протиправність відповідачів при невчиненні таких дій, а також чим підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між таким невчиненням дій" та наступною неплатоспроможністю біржі.

3.27. Заборгованість у розмірі 4033000 грн була сплачена від ТБ "УТСБ" на користь ТОВ "Об`єднання ЮГ" на підставі договору про переведення боргу №16/06/20 від 16.06.2020. Боргом були зобов`язання ТБ "УТСБ" на користь фізичної особи ОСОБА_6 (п.1. п.п.1.1 договору про переведення боргу №16/06/20 від 16.06.2020 ).

3.28. На виконання умов договору про переведення боргу №16/06/20 від 16.06.2020 ТБ "УТСБ" (первісний боржник) перерахувало на користь ТОВ "Об`єднання ЮГ" (новий кредитор) 18.06.2020 суми коштів 4000000 грн та відповідно 33000 грн (акт передачі -приймання послуг від 18.06.2020).

3.29. В подальшому, згідно з листом-згодою ОСОБА_6 ТОВ "Об`єднання ЮГ" перерахував на користь ОСОБА_6 кошти у розмірі 4 032 000 грн. Ці кошти були сумою гарантійного внеску, який сплачувала ОСОБА_6 за участь у торгах, які організовувало ТБ "УТСБ".

3.30. Стверджуючи про те, що ТБ "УТСБ" були підписані завідомо невигідні для товариства (у тому числі фіктивних) договори; необґрунтовано виплачені грошові кошти, необґрунтовано здійснено передача третім особам майна; приймалися нераціональні управлінські рішення, які негативно впливали на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність товариства, що призвело до фінансових збитків та втрат; компанією було здійснено заплутування звітності, знищення документів та інформації, унаслідок чого ефективна робота товариства була неефективна, ліквідатор не довів: які саме невигідні чи фіктивні договори було укладено банкрутом ТБ "УТСБ", що в подальшому було підтримано або свідомо було не підтримано засновниками ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", ТОВ "Об`єднання Юг", та керівником ОСОБА_3 ; які саме нераціональні управлінські рішення було прийнято керівником або засновниками, чи свідомо нехтувалось засновниками, які обов`язково повинно були погоджені керівними органами боржника, як і не вказано, яку звітність у банкрута було заплутано, чи які документи було знищено ТБ "УТСБ", про що було відомо засновникам та керівником біржі.

3.31. Вказавши у заяві перелік ознак погіршення фінансово -господарського стану підприємства боржника, ліквідатор не вказує на такі конкретні ознаки в діях відповідачів або керівника.

3.32. Щодо продажу корпоративних прав ТБ "УТСБ" громадянину Грузії ОСОБА_7 , який в подальшому став керівником ТБ "УТСБ", то такий продаж корпоративних прав підприємства не був заборонений Законами України, а наявність вироків Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2024 по справі №761/36330/23 та Солом`янського районного суду м. Києва від 17.04.2023, не засвідчує причинно-наслідковий зв`язок між правовими наслідками дій цієї особи, що визначені у вироках суду та наступною неплатоспроможністю біржі, враховуючи приписи ч.6 ст.79 ГПК України.

4. Стислий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4.1. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 16.10.2025 та ухвалено нове рішення про задоволення заяви Товарної Біржи "УТСБ" в особі ліквідатора Пінчука Ю. А. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на його засновників та керівників.

4.2. Постанова суду мотивована тим, що ліквідатором доведено існування всіх складових елементів для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на його засновників та керівників. Натомість поза увагою суду першої інстанції залишились інші докази, надані ліквідатором в обґрунтування заяви про покладення на керівників та засновників субсидіарної відповідальності, зокрема судове рішення, яким було стягнуто грошові кошти з боржника саме внаслідок його неправомірних дій.

5. Стислий зміст касаційних скарг

5.1. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" та ТОВ "Об`єднання "Юг" звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просили скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 та залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області від 16.10.2025.

6. Узагальнені доводи касаційних скарг

6.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- судом невірно застосовано частину 2 статті 61 КУзПБ за відсутності підстав для її застосування, без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, викладених у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 08.12.2022 у справі № 910/3246/20, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20,;

- судом невірно застосовано частину 1 статті 215 ГК України та не враховано висновків Верховного Суду щодо її застосування, викладених у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 25.10.2022 у справі № 911/3513/16;

- судом не з`ясовано питання про обов`язкові передумови субсидіарної відповідальності в частині питання про формування ліквідаційної маси та дії ліквідатора (розпорядника майна) здійснені для її формування;

- суд не встановив в діях відповідачів наявності об`єктивної сторони правопорушення, що спричинили б будь-які збитки банкруту;

- суд не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 19.02.2024 у справі № 567/3/22, від 28.07.2021 у справі № 759/24061/19 (щодо презумпції правомірності правочину); від 07.08.2025 у справі № 910/13367/19 (щодо використання відповідного звіту / висновку арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) як складової доказової бази на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення); від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012 (щодо строків позовної давності);

- судом не дотримано вимог статей 86, 236, 269, 282 ГПК України щодо оцінки доводів учасників справи, наявних у справі та додатково поданих доказів, всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права в подібних правовідносинах. Суд безпідставно відхилив докази, надані відповідачами.

6.2. ТОВ "Фондова компанія "Фаворит":

- у справі відсутні належні докази на підтвердження наявності всіх елементів/складових правопорушення, необхідних для покладення субсидіарної відповідальності на ТОВ "Фондова компанія "Фаворит";

- поза увагою суду залишено відсутність у ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" можливості та повноважень укладати договори, угоди чи інші правочини від імені ТБ "УТСБ", виконувати їх або впливати на хід їх виконання;

- висновки суду про обізнаність скаржника з фінансовими проблемами ТБ "УТСБ" та про участь у скоординованому виході з учасників ТБ "УТСБ" побудовані на припущеннях;

- апеляційний суд залишив поза увагою докази, надані ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", як підставу заперечень проти заяви ліквідатора, а також не надав жодної правової оцінки існуванню (та періоду чинності) рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №114 від 22.01.2020 про скасування результатів відкритих торгів (аукціону) по лоту №GL18N212456, яке було чинне до 01.12.2020, тобто до скасування рішенняv у господарській справі №910/1935/20.

6.3. ТОВ "Об`єднання "Юг":

6.3.1. Оскаржувана постанова ухвалена всупереч висновкам Верховного Суду, викладених у постановах: від 08.12.2022 у справі № 910/3246/20 (щодо необхідності встановлення наявності та ступеня вини кожного з відповідачів, їх частки в статутному капіталі боржника та повноважень кожного на здійснення управлінням підприємством та впливу на прийняття рішень); від 15.02.2022 у справі № 927/219/20 (щодо необхідності виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом при вирішенні питання вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності); від 02.08.2022 у справі №908/314/18, від 12.11.2020 у справі №916/1105/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 25.10.2022 у справі № 911/3513/16 (щодо покладення обов`язку доказування на ліквідатора наявності об`єктивної сторони правопорушення в діях відповідачів); від 19.02.2024 у справі № 567/3/22, від 28.07.2021 у справі № 759/24061/19 (щодо презумпції правомірності правочину); від 25.10.2022 у справі №911/3513/16 (щодо необхідності встановлення наявності об`єктивної сторони правопорушення, що спричинили б будь-які збитки банкруту, у діях відповідача).

7. Позиція інших учасників щодо касаційних скарг

7.1. Ліквідатор ТБ "УТСБ" арбітражний керуючий Пінчук Ю. А. у відзиві заперечував проти касаційних скарг, просив Суд залишити скарги без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін як таку, що ухвалена з повним з`ясуванням обставин цієї справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Серед іншого, ліквідатор зазначав наступне:

- дії ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Об`єднання Юг" та ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" містять повний склад правопорушення, передбаченого статтею 61 КУзПБ, що вказує на свідоме створення умов, які призвели до виникнення надкритичної заборгованості, відсутність вжиття заходів для її погашення чи мінімізації, виведення ліквідного активу - коштів, що у підсумку остаточно знизило платоспроможність ТБ "УТСБ", а також скоординовані дії щодо виходу із учасників ТБ "УТСБ" для уникнення відповідальності;

- апеляційний суд правильно застосував норми частини 2 статті 61 КУзПБ та дійшов обґрунтованого висновку, що право ліквідатора на звернення до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності виникає з моменту виявлення дій (бездіяльності) контролюючих осіб та встановлення недостатності ліквідаційної маси, а розмір субсидіарної відповідальності визначається як сума непогашених вимог кредиторів, що залишилися незадоволеними в процедурі ліквідації;

- оцінюючи доводи скаржників щодо формальної дійсності правочину з переведення боргу, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з економічного змісту, часу вчинення такого правочину та фактичних наслідків для ліквідаційної маси боржника. Сам по собі факт перерахування коштів фізичній особі не спростовує встановлених судом обставин виведення активу боржника та зменшення ліквідаційної маси, внаслідок чого вона стала недостатньою для задоволення вимог кредиторів;

- суд апеляційної інстанції обґрунтовано оцінив вихід учасників зі складу ТБ "УТСБ" у період виникнення та загострення фінансових проблем боржника як елемент їх управлінської поведінки, що у сукупності з іншими встановленими обставинами свідчить про узгодженість дій та спрямованість на усунення від наслідків прийнятих управлінських рішень, а не про належне виконання обов`язків щодо запобігання неплатоспроможності боржника;

- касаційні скарги не містить вагомих підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду, натомість заявники намагаються перекласти тягар доказування на ліквідатора, вимагаючи неможливого рівня деталізації та ігноруючи встановлену судом сукупність обставин.

8. Касаційне провадження

8.1. Ухвалою Верховного Суду від 19.01.2026 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" та ТОВ "Об`єднання "Юг" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у цій справі, об`єднано вказані касаційні скарги в одне касаційне провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2026 - 14:45. Крім того, відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" у задоволенні клопотань про зупинення виконання оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2025. Витребувано у Господарського суду Харківської області та/або Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №922/2642/23 (922/2267/25).

8.2. 26.01.2026 до Верховного Суду на запит з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/2642/23 (922/2267/25).

8.3. В судовому засіданні 24.02.2026 представники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" підтримали касаційні скарги з викладених у них підстав, просили Суд скарги задовольнити. Ліквідатор ТБ "УТСБ" арбітражний керуючий Пінчук Ю. А. заперечував проти касаційних скарги з урахуванням наведеного у відзиві, просив Суд залишити скарги без задоволення.

8.4. Представник ТОВ "Об`єднання "Юг" в судове засідання 24.02.2026 не з`явився, будь яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило.

8.5. В судовому засіданні 24.02.2026 оголошено перерву до 10.03.2026 - 14:00.

8.6. В судовому засіданні 10.03.2026 представники ОСОБА_2 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" та ліквідатор ТБ "УТСБ" арбітражний керуючий Пінчук Ю. А. підтримали раніше надані пояснення по суті спору та касаційних скарг.

8.7. Представники ОСОБА_1 та ТОВ "Об`єднання "Юг" явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, будь яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило.

8.8. Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників, що не забезпечили явку своїх представників у судове засідання.

9. Позиція Верховного Суду

9.1. На розгляді місцевого господарського суду перебувала заява ліквідатора ТБ "УТСБ" арбітражного керуючого Пінчука Ю. А. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Об`єднання Юг", ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", а також стягнення солідарно з вказаних осіб на користь банкрута грошових коштів у сумі 39935375,04 грн

9.2. Суди першої інстанції відмовив у задоволенні вказаної заяви, вказавши про не доведення заявником всіх складових (елементів) правопорушення, необхідних для покладення субсидіарної відповідальності.

9.3. Суд апеляційної інстанції дійшов протилежних висновків, у зв`язку з чим скасував рішення місцевого господарського суду та задовольнив заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на учасників та керівника ТБ "УТСБ".

9.4. Скаржники не погоджуються з висновком суду апеляційної інстанції про обґрунтованість заяви ліквідатора щодо покладення субсидіарної відповідальності, зазначаючи серед іншого про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, а також неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (розділ 7 цієї постанови).

9.5. Оцінивши доводи касаційних скарг та заперечення на неї, здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судами у цій справі обставин, Верховний Суд зазначає наступне.

9.6. Відповідно до частини першої статті 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

9.7. Субсидіарна відповідальність - це додаткова відповідальність осіб, які разом з боржником відповідають за його зобов`язаннями у випадках, передбачених, зокрема, КУзПБ.

9.8. Згідно з частиною другою статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

9.9. Визначене нормами КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

9.10. Отже, у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується з частиною першою статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

9.11. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.

9.12. Визначене нормами КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

9.13. Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

9.14. Об`єктом вказаного правопорушення є ті майнові права боржника та його кредиторів, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ.

9.15. Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.

9.16. Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність і боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.

9.17. Тобто, зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.

9.18. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії / бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

9.19. Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).

9.20. Такі правові висновки щодо застосування норм частини другої статті 61 КУзПБ викладені в постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21).

9.21. Водночас визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ та з урахуванням положень статей 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів), обов`язок чого покладається на кредитора/ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17).

9.22. Поряд з цим, відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21323/16, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 15.02.2023 № 902/1078/16, від 07.03.2023 №911/101/21 (911/3174/21)), від 10.08.2023 у справі № 911/2581/14 (911/1311/22).

9.23. Згідно з встановленими у цій справі обставинами:

- відповідно до укладеного між ТБ "УТСБ" та Фондом гарантування договору про співпрацю з організації продажу активів (майна), а також рішення виконавчої дирекції Фонду про затвердження умов проведення відкритих торгів з продажу активів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Фідобанк", 22.11.2019 було проведено аукціон, переможцем якого визнано ТОВ "Бізнесресурс-Україна" (пункти 3.4 - 3.6 цієї постанови);

- ТОВ "Бізнесресурс-Україна" не перерахувало ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" 21436557,94 грн гарантійного внеску, у зв`язку з чим відповідно до п.9.3. Регламенту ЕТС у ТБ "УТСБ" виникло зобов`язання перерахувати вказаний гарантійний внесок на користь банку в строк до 25.12.2019, яке не було виконано біржею;

- ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" подало позов про стягнення з ТБ "УТСБ" як організатора аукціону 21436557,94 грн гарантійного внеску та нарахованих штрафних санкцій, який було задоволено частково та присуджено до стягнення з ТБ "УТСБ" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" 22443853,93 грн (пункти 3.7-3.8 цієї постанови);

- 15.02.2021 право вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТБ "УТСБ" (дебіторську заборгованість) було реалізовано на відкритих торгах на користь ТОВ "Компанія з управління активами "Аста-Капітал", яке в свою чергу згодом відступило вказане право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" (пункти 3.9-3.12 цієї постанови);

- ТОВ "Фінансова компанія "Женева Фінанс" ініціювало відкриття провадження у справі № 922/2642/23 про банкрутство ТБ "УТСБ", включивши до складу грошових вимог до ТБ "УТСБ" стягнуту за рішенням суду суму гарантійного внеску у розмірі 21436557,94 грн.

9.24. Станом на дату виникнення у ТБ "УТСБ" зобов`язання сплатити гарантійний внесок на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (тобто на 25.12.2019, що встановлено судовим рішенням у справі №910/1825/20) учасниками ТБ "УТСБ" були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ "Об`єднання Юг", ТОВ "Фондова компанія Фаворит". Крім того, ОСОБА_2 був директором ТБ "УТСБ".

9.25. Ліквідатором у поданій заяві визначено як суб`єктів субсидіарної відповідальності ОСОБА_1 , ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", ТОВ "Об`єднання "Юг" - колишні учасники боржника, ОСОБА_2 - колишній учасник та директор боржника, ОСОБА_3 - нинішній керівник боржника.

9.26. За встановленими у цій справі обставинами, ОСОБА_2 обіймав посаду директора ТБ "УТСБ" у період з 2009 року по 2020 рік. Учасниками ТБ "УТСБ" з 2016 року по червень 2020 року були ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 32%, ОСОБА_1 з часткою 43,2%, ТОВ "Об`єднання "Юг" з часткою 4,8% та ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" з часткою 20%.

9.27. Перевіряючи аргументи ліквідатора про наявність всіх необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування субсидіарної відповідальності, суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини:

- ОСОБА_2 допустив до аукціону 22.11.2019 ТОВ "Бізнесресурс-Україна" без отримання гарантійного внеску, наслідком чого стало виникнення у ТБ "УТСБ" надкритичного зобов`язання у розмірі 21436557,94 грн; не вжив ефективних заходів щодо стягнення з недобросовісного покупця гарантійного внеску; не відобразив у податковій звітності ТБ "УТСБ" заборгованість кредиторами у розмірі понад 21 млн. грн; 18.06.2020 після ухвалення судового рішення у справі №910/1825/20 перерахував останній ліквідний актив ТБ "УТСБ" в розмірі 4033000 грн на користь учасника біржі ТОВ "Об`єднання "Юг", що свідчить про намір запобігти виконанню згаданого судового рішення про стягнення коштів з ТБ "УТСБ";

- у подальшому ТОВ "Об`єднання "Юг", самостійно прийнявши відповідне рішення, перерахувало 4032000 грн (останній ліквідний актив ТБ "УТСБ") на користь ОСОБА_6 ;

- ОСОБА_1 , ТОВ "Об`єднання "Юг", ТОВ "Фондова компанія "Фаворит", будучи учасниками ТБ "УТСБ", здійснювали фактичний контроль над діяльністю ТБ "УТСБ", оскільки входили до складу її найвищого органу управління - загальних зборів учасників, брали участь у прийнятті ключових управлінських рішень товариства; після обізнаності щодо настання у біржі обов`язку перерахувати гарантійний внесок), не вирішують питання відновлення платоспроможності ТБ "УТСБ", а виходять зі складу її учасників; в порушення пунктів 6.5, 6.11 Статуту ТБ "УТСБ" ОСОБА_1 та ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" з урахуванням розміру їх часток у статутному капіталі біржі мали можливість ініціюювати і позачергові збори, але не зробили цього;

- ОСОБА_3 з 19.06.2020 є власником 100% частки ТБ "УТСБ" та його керівником, тобто поєднував в собі вищий орган управління (загальні збори учасників) та виконавчий орган (директор);

- з 19.06.2020 по 03.09.2024 ОСОБА_3 не подав жодної податкової звітності, що свідчить про свідоме порушення фіскальних зобов`язань і призвело до неможливості контролю за фінансовим станом ТБ "УТСБ"; не вчинив жодних дій як в особі вищого органу управління (загальні збори учасників), так і в особі виконавчого органу (директор), що призвели до повної зупинки діяльності біржі;

- в ході здійснення провадження у справі про банкрутство ТБ "УТСБ" ОСОБА_3 в порушення вимог КУзПБ не надав жодної відповіді на запити арбітражного керуючого, не виконав вимоги постанови Господарського суду Харківської області від 03.09.2024 щодо передачі ліквідатору бухгалтерської та іншої документації банкрута, печатки і штампа, матеріальних та інших цінностей банкрута.

9.28. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що, не бажаючи відновлювати платоспроможність ТБ "УТСБ", ОСОБА_1 , ТОВ "Об`єднання "Юг" та ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" вийшли зі складу учасників біржі після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості з ТБ "УТСБ", з метою уникнути відповідальності за свою бездіяльність.

9.29. ОСОБА_2 , будучи учасником та керівником ТБ "УТСБ", не запобіг виникненню ТБ "УТСБ" надкритичного зобов`язання у розмірі 21436557,94 грн, адже як встановлено судовим рішенням у справі №910/1825/20 протягом аукціону, що відбувся 22.11.2019, та після його закінчення ТБ "УТСБ" не отримала від ТОВ "Бізнесресурс-Україна" банківської гарантії та/або оплати гарантійного внеску. Несплата ТОВ "Бізнесресурс-Україна" як переможцем аукціону гарантійного внеску та не підписання відповідного договору мало наслідком його дискваліфікацію та покладення обов`язку щодо сплати гарантійного внеску на ТБ "УТСБ". ОСОБА_2 не вжив заходів щодо погашення заборгованості або стягнення з недобросовісного покупця гарантійного внеску, натомість відчужив останній майновий актив ТБ "УТСБ".

9.30. Відносно ОСОБА_3 суд апеляцйної інстанції вказав про те, що доведення прямого причинно-наслідкового зв`язку між повною бездіяльністю вказаної особи щодо боржника та продовженням неплатоспроможності ТБ "УТСБ", наслідком чого стала неможливість задоволення вимог кредиторів і нанесення їм шкоди.

9.31. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

9.32. Будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи (висновок наведений у постанові Верховного Суду від 10.08.2023 у справі №904/8850/14).

9.33. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. Між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) у процесі діяльності складаються відносини довірчого характеру, у зв`язку з чим протиправна поведінка зазначеної особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному чи недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

9.34. Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, оскільки протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, виходячи з конкретних обставин, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

9.35. Доводи скаржників, які за своїм змістом зводяться до відсутності відповідних повноважень та впливу на обставини укладання і виконання правочинів ТБ "УТСБ", необізнаності з фінансовим станом біржі, відхиляються колегією суддів, адже незалежно від розміру частки у статутному капіталі учасник мав проявляти інтерес до майнового стану юридичної особи, в тому числі, але не виключно, відслідковувати інформацію щодо наявності відповідних судових спорів за участю підприємства, яким він володіє.

9.36. Як вірно зазначив в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції, як в силу закону, так і положеннями Статуту біржі обов`язок здійснення контролю за діяльністю виконавчих органів та товариства, положеннями Закону та Статуту покладено саме на учасників (засновників) цього товариства з метою запобігання порушень їх прав.

9.37. Відносно твердження скаржників про те, що апеляційним судом не з`ясовано питання про обов`язкові передумови субсидіарної відповідальності в частині щодо формування ліквідаційної маси та дій ліквідатора (розпорядника майна) здійснені для її формування, колегія суддів зазначає наступне.

9.38. Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

9.39. Саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.

9.40. Згідно з встановленими у цій справі обставинами, заявлена до стягнення з відповідачів сума в розмірі 39935375,04 грн становить всі кредиторські вимоги до боржника, при цьому майно, за рахунок якого можна було б погасити заборгованість, у боржника відсутнє. Протилежного не доведено.

9.41. Заперечення скаржників щодо проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника відхиляються Судом з огляду на наступне. Як слушно зазначив в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції, встановлення підстав для покладення субсидіарної відповідальності належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються за результатами сукупної оцінки судом всіх наявних у справі доказів, а звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника є одним із таких доказів, наявність чи відсутність якого не є визначальним критерієм для притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності. КУзПБ не визначає період, за який має бути проведений аналіз фінансово-господарського стану боржника.

9.42. За встановленими у цій справі обставинами, припинення господарської діяльності банкрута розпочалося з другого півріччя 2019 року, первинна фінансово-господарська документація боржника не була передана ліквідатору попереднім керівництвом ТБ "УТСБ", у зв`язку з чим вищезгаданий фінансово-господарського стану боржника проводився на підставі наявних копій фінансових звітів та балансів боржника.

9.43. При цьому КУзПБ не містить заборони щодо можливості арбітражному керуючому замовляти проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника іншій особі, що відповідає практиці Верховного Суду з вказаного питання (постанови від 23.02.2023 у справі №911/2794/21, від 11.03.2025 у справі №5011-44/2141-2012).

9.44. Доводи касаційних скарг щодо неврахування судом апеляційної інстанції як наявних у справі, так і додатково поданих доказів відхиляється колегією суддів з огляду на наступне.

9.45. За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції відхилено додатково надані до відзиву на апеляційну скаргу докази з підстав не дотримання вимог статті 269 ГПК України щодо обґрунтування об`єктивної неможливості подання таких доказів місцевому господарському суду. Відсутність вказаного процесуального порушення скаржниками не доведено.

9.46. Також колегія суддів враховує, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

9.47. Загалом, посилання в касаційних скаргах на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин у справі, неврахування наданих скаржниками доводів та/або доказів, по своїй суті зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказам у справі та спрямовані на спонукання Верховного Суду здійснити переоцінку доказів і встановити інші обставини справи ніж ті, які вже встановлені судом в оскаржуваному рішенні, що в силу положень статті 300 ГПК України виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

9.48. Стосовно твердження в касаційних скаргах про неврахування судом апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах (зокрема, наведених у пунктах 6.1, 6.3 цієї постанови), колегія суддів зазначає наступне.

9.49. Неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

9.50. Правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.

9.51. При цьому, для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях, скаржник має навести не особисті міркування щодо незаконності та необґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування конкретної норми права у подібних відносинах не врахували суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи. Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність.

9.52. Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

9.53. Натомість скаржниками виокремлені висновки Верховного Суду у згаданих в касаційних скаргах постановах із контексту судових рішень, без урахування предмету і підстав спору, досліджуваних судами у зазначених справах доказів та встановлених фактичних обставин.

9.54. Враховуючи, що відмінність правозастосування у вказаних постановах та у цій справі зумовлена різним обґрунтуванням підстав для покладення субсидіарної відповідальності, іншими встановленими судами фактичними обставинами справ та оціненими доказами, в залежності від яких й прийнято судові рішення, колегія суддів відхиляє доводи касаційних скарг в цій частині як безпідставні.

9.55. Доводи касаційних скарг щодо строку позовної давності не узгоджуються з актуальною практикою Верховного Суду щодо вказаного питання під час розгляду заяв про субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника. Так, у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) зазначено про те, що ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута. Підтвердженням вищевикладеного є те, що розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

9.56. Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21) наголосив на тому, що встановлення недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство є тією обставиною, з якою закон пов`язує початок перебігу позовної давності за вимогами про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

9.57. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, якою у питанні визначення початку перебігу строку позовної давності за заявою про субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника є постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21).

9.58. Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, притаманною ознакою якого є те, що особа, яка є відповідачем, повинна доказати відсутність своєї вини.

9.59. Дослідивши та надавши оцінку наявним у справі доказам, суд апеляційної інстанції встановив, що скаржниками не спростовано обставини, наведені ліквідатором у поданій заяві, зокрема, про створення відповідачами умов, які призвели до виникнення надкритичної заборгованості, відсутність вжиття заходів для її погашення чи мінімізації, виведення коштів, що остаточно знизило платоспроможність ТБ "УТСБ", а також скоординовані дії щодо виходу із учасників ТБ "УТСБ" для уникнення відповідальності.

9.60. Відтак, встановивши наявність всіх елементів складу правопорушення, як умови для застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ліквідатора банкрута у цій справі.

9.61. Аргументи касаційних скарг щодо відсутності складу правопорушення, необхідного для покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності, та про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права через надання невірної оцінки доказів та не забезпечення повного та всебічного дослідження обставин справи й аргументів учасників справи фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів всупереч тому, що відповідну оцінку їм вже було надано судами першої та апеляційної інстанції.

9.62. Колегія суддів звертає увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц).

9.63. У даному випадку судом касаційної інстанції не встановлено порушень порядку надання та отримання доказів, оцінку яким надано судом апеляційної інстанції.

9.64. У зв`язку з викладеним, колегією суддів відхиляються доводи касаційних скарг в частині заперечення встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи з одночасним тлумаченням скаржниками власного їх викладення, оскільки незгода з наданою судом оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, намагання здійснити їх переоцінку в силу вимог статті 300 ГПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

9.65. Таким чином, матеріали справи свідчать, що оцінка аргументів учасників справи та наявних у справі доказів була здійснена апеляційним судом із дотриманням приписів процесуального права.

9.66. Наведеним спростовуються протилежні доводи скаржників, які зводяться до спонукання Верховного Суду до переоцінки доказів та встановлення обставин, що в силу процесуального закону виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

9.67. Відхиляючи доводи скаржників, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

9.68. З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи скаржників про невірне застосування та порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження, тому касаційні скарги не підлягають задоволенню.

10. Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

10.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

10.2. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

10.3. Верховний Суд дійшов висновків про те, що оскаржуване судове рішення прийнято з повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження.

10.4. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.

10.5. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційних скарг та залишає без змін оскаржуване у цій справі судове рішення, витрати по сплаті судового збору за подання касаційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання "Юг" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 922/2642/23 (922/2267/25) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк