ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/75/26
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Медсервіс"

76019, вул. Галицька, буд. 22, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс"

76019, вул. Військових Ветеранів, буд. 10, м. Івано-Франківськ

про стягнення 329 545 грн 32 коп. заборгованості

ВСТАНОВИВ: Приватне підприємство "Медсервіс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс" про стягнення 329 545 грн 32 коп. заборгованості, з яких: 234 426 грн 00 коп. - основний борг; 71 198 грн 60 коп. - пеня; 16 984 грн 31 коп. - інфляційні втрати та 6 936 грн 41 коп. - 3% річних.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.01.2026, суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк на усунення недоліків.

03.02.2026 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від позивача надійшла заява від 30.01.2026 (вх.№1881/26) про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05.02.2026, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.02.2026 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч. 11 ст.242 ГПК України та доставлено до їх електронних кабінетів 05.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 06.02.2026.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.02.2026 вручено учасникам справи 05.02.2026.

Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позов мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач не оплатив надані позивачем медичні послуги, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 234 426 грн 00 коп., на яку позивачем нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

22.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс" (замовник) та Приватним підприємством "Медсервіс" (виконавець) укладено договір №22/10 про надання медичних послуг, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язався за замовленнями замовника надавати послуги із проведення окремих лабораторно- діагностичних досліджень біоматеріалу пацієнтів замовника. Замовник зобов`язується оплачувати такі послуги.

За змістом п.2.1 виконавець зобов`язаний за замовленнями замовника надавати останньому послуги, визначені п. 1-1, цього договору; оформляти результати аналізів та надавати їх замовнику у встановлені цим договором терміни та порядку; забезпечувати якість проведених лабораторно-дагностичних досліджень відповідно до вимог чинного законодавства України.

В п.3.1 договору визначено, що замовник надає виконавцю відповідні замовлення для надання останнім послуг, що передбачені п.1.1. цього договору. Замовлення можуть надаватися виконавцю за допомогою телефонного, факсимільного зв?язку чи засобами електронної пошти. В замовленні обумовлюється кількість та види необхідних аналізів, а також дата забору біоматеріалу.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 договору, забір біоматеріалу проводиться замовником самостійно. Пробірки для забору біоматеріалу постачаються замовником.

Передача виконавцеві біоматеріалу для проведення відповідних аналізів здійснюється представником заявника (п.3.4 договору).

В п. 3.7 договору визначено, що результати наданих виконавцем послуг, оформляються актами виконаних робіт, які підписуються сторонами щомісячно або протягом іншого періоду, погодженого сторонами.

Відповідно до п. 3.9 договору, оплата замовником послуг за цим договором здійснюється на підставі актів виконаних робіт, передбачених п. 3.7. договору, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 10- ти банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

За змістом п. 4.3 договору, за прострочення оплати замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від прострочення суми за кожен день прострочення.

Згідно з п. 6.1 договору, даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Строк дії даного договору починається в момент, визначений у п. 6.1 цього договору та закінчується 31.12.2024 (п.6.2 договору).

В п. 6.3 договору визначено, що у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік.

Відповідно до підписаних та скріплених печатками обох сторін актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2024 №ОУ-0000144 на суму 87693 грн та від 28.01.2025 №ОУ-0000001 на суму 156 733 грн ПП "Медсервіс" надало ТОВ "Медекс Плюс" послуг на загальну суму 244 426 грн., які відповідач оплатив частково в сумі 5000 грн 00 коп., що підтверджується банківською випискою за 05.02.2025.

21.02.2025 позивач звернувся до відповідача із претензією про оплату 239 426 грн 00 коп. заборгованості за надані послуги.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки, 05.11.2025 відповідач перерахував на рахунок позивача 5 000 грн 00 коп.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу 71 198 грн 60 коп. пені; 16 984 грн 31 коп. інфляційних втрат та 6 936 грн 41 коп. 3% річних.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За встановлених судом обставин, на виконання умов договору про надання медичних послуг позивач в період з грудня 2024 року по січень 2025 року надав відповідачу послуги на загальну суму 244 426 грн 00 коп., які відповідач оплатив частково в сумі 10 000 грн 00 коп.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, у розумінні ст. 617 ЦК України.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договорами суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 234 426 грн 00 коп. основного боргу є обґрунтованими та належать до задоволення.

За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, частиною 6 статті 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.

За змістом п. 3.9 договору, оплата замовником послуг за цим договором здійснюється на підставі актів виконаних робіт, передбачених п. 3.7. договору, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Від 01.04.2023 в Україні система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних. НБУ запустив четверту версію своєї Системи електронних платежів СЕП-4.

Після запровадження СЕП-4, в Україні скасовано поняття "банківський день", тобто міжбанківські перекази можуть бути отримані навіть у вихідні чи святкові дні, ввечері та вночі.

Таким чином, граничний строк оплати наданих послуг за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2024 №ОУ-0000144 на суму 87 693 грн 00 коп. є 10.01.2025, а за актом від 28.01.2025 №ОУ-0000001 на суму 156 733 грн 00 коп. - 07.02.2025.

В п. 4.3 договору сторони погодили, що за прострочення оплати замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від прострочення суми за кожен день прострочення.

За прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі п. 4.3 договору позивачем нараховано відповідачу 71 198 грн 60 коп. пені.

Суд провів перерахунок розміру пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду та враховуючи вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до якого:

- за період з 15.01.2025 по 04.02.2025 на суму 87 693 грн розмір пені становить 1 419 грн 91 коп;

- за період з 05.02.2025 по 10.07.2025 на суму 82 693 грн розмір пені становить 10 820 грн 32 коп;

- за період з 12.02.2025 по 06.08.2025 на суму 156 733 грн розмір пені становить 23 230 грн 84 коп.

Отже, загальний розмір пені за вищевказані періоди становить 35 471 грн 07 коп.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотки річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі положень ст.625 ЦК України за період з 15.01.2025 по 21.01.2026 позивачем нараховано відповідачу 16 984 грн 31 коп. інфляційних втрат та 6 936 грн 41 коп. 3% річних.

Суд провів перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду, відповідно до якого загальний розмір інфляційних втрат становить 18 702 грн 06 коп., розмір 3% річних - 6 936 грн 40 коп.

Отже, розмір інфляційних втрат за перерахунком суду є більшим ніж визначив позивач. Проте суд не вправі виходити за межі позовних вимог, а тому до задоволення належить заявлена до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат.

Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку із простроченням оплати наданих послуг належить стягнути 35 471 грн 07 коп. пені, 6 936 грн 40 коп. 3% річних та 16 984 грн 31 коп. інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медекс Плюс" (76019, вул. Військових Ветеранів, буд. 10, м. Івано-Франківськ, ) на користь Приватного підприємства "Медсервіс" (76019, вул. Галицька, буд. 22, м. Івано-Франківськ, ) 239 817 (двісті тридцять дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн 78 коп. заборгованості, з яких: 234 426 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста двадцять шість) грн 00 коп. основного боргу, 35 471 (тридцять п`ять тисяч чотириста сімдесят одну) грн 07 коп. пені, 6 936 (шість тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн 40 коп. 3% річних та 16 984 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 31 коп. інфляційних втрат, а також 4 407 (чотири тисячі чотириста сім) грн 27 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 01.04.2026.

Суддя О.В. Рочняк