ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026м. ДніпроСправа № 904/13/26
За позовом Фізичної особи-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни, м. Дніпро

до Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Большакова А.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Солодухін М.В., самопредставництво (в режимі відеоконференції)

С У Т Ь С П О Р У :

Фізична особа - підприємець Тарасова Оксана Миколаївна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить: визнати недійсним рішення адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 №54/131-р/к по справі №54/80-25.

Позивач вважає, що рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №54/80-25 від 30.10.2025 прийнято з порушенням норм Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки під час проведення торгів ФОП Тарасовою О.М. та ФОП Ізотовим Д.Д. не вчинялись дії, що стосуються спотворення результатів торгів. Пропозиція ФОП Ізотова Д.Д. була меншою від пропозиції ФОП Тарасової О.М. та подана пізніше.

Позивач не погоджується із сумою штрафу, оскільки в рішенні адміністративної колегії не конкретизовано ані відсоток, ані правові підстави його нарахування. Висновок відповідача, що узгоджені дії учасників конкурсних процедур (торгів, тендерів тощо), спрямовані на досягнення узгодженого між ними результату, належать до категорії найбільш шкідливих антиконкурентних узгоджених дій, оскільки в таких випадках вибір для замовника обмежений лише поданими пропозиціями і змова учасників призводить до порушення права замовника на придбання товару за ціною, сформованою в умовах конкуренції, що, у свою чергу, має результатом необґрунтовані перевитрати (нераціональне витрачання) публічних коштів, не відповідає реальним обставинам справи.

Відповідач проти позову заперечує, вказує, що позивач просить визнати недійсним та скасувати Рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №54/80-25 від 30.10.2025 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в повному обсязі, у той час як п. 3 резолютивної частини рішення стосується виключно накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця Ізотова Дмитра Дмитровича і жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача. При цьому, відповідач зауважує, що позивач не надав доказів, які підтверджують право ФОП Тарасової О.М. звертатися до суду в інтересах ФОП Ізотова Д.Д., а тому вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Щодо обставин, встановлених рішенням адміністративної колегії відповідач зазначає, що у рішенні Відділення встановлено ряд обставин підтверджених зібраними доказами, які не можуть бути результатом випадкового збігу чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про вчинення ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), а саме: використання ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. однієї і тієї ж самої ІР-адреси для подачі пропозицій та під час входу в аукціон у Торгах; керування ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. своїми рахунками в банку за допомогою системи "Клієнт-банк" з однієї і тієї ж самої ІР-адреси; послідовність дій у часі при подачі ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О.М. тендерних пропозицій; не подання ФОП Ізотовим Д.Д. всіх необхідних документів у складі своєї тендерної пропозиції; зазначення у складі тендерних пропозицій ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. одного й того самого транспортного засобу.

З огляду на викладене, ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. під час підготовки пропозицій у Торгах діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель та відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Щодо розміру штрафу, відповідач посилається на Порядок визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 14 грудня 2023 року №22-рп, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 січня 2024 року за №123/41468.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу ІV Порядку визначення розміру штрафу, визначення базового розміру штрафу за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, базовий розмір штрафу встановлюється в розмірі до 30 відсотків від суми договору, укладеного за результатами торгів, аукціону, конкурсу, тендеру, з урахуванням ступеня негативного впливу на конкуренцію, інтереси замовника, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення, з урахуванням обставин справи, а в разі визнання торгів, аукціону, конкурсу, тендеру такими, що не відбулися, - у розмірі до 30 відсотків від суми очікуваної вартості торгів, конкурсу, тендеру або початкової ціни реалізації лота під час проведення аукціону, з урахуванням ступеня негативного впливу на конкуренцію, інтереси замовника, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення з урахуванням обставин справи.

З урахуванням підпункту 2 пункту 4 розділу ІV Порядку визначення розміру штрафу на ФОП Тарасову О. М. було накладено штраф у розмірі 30 відсотків від вартості договору від 27.04.2021 №250-21 на суму 96 500,00 грн, а саме 28 900 грн.

Відповідач вважає, що підстави для визнання рішення недійсним, передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відсутні, а вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2026 справу №904/13/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М. Ухвалою суду від 19.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.02.2026.

Позивач та відповідач у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

16 лютого 2026 року від позивача до господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Судове засідання 16.02.2026 не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії, у зв`язку з екстреними та/або плановими відключеннями, що унеможливило проведення судових засідань, підписання документів, тощо.

Підготовче засідання відкладено з 16.02.2026 на 05.03.2026.

Ухвалою суду від 05.03.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 23.03.2026.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 23.03.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин прийняття адміністративною колегією Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення №54/131-р/к від 30.10.2025 у справі №54/80-25 "Про порушення законодавства та захист економічної конкуренції та накладення штрафу", обставин накладення на відповідача штрафу, наявність/відсутність підстав для визнання недійсним рішення.

29.07.2025 Адміністративною колегією Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято розпорядження №54/81-рп/к "Про початок розгляду справи №54/80-25 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції". Постановлено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення Фізичною особою - підприємцем Тарасовою О.М. та Фізичною особою-підприємцем Ізотовим Дмитром Дмитровичем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у торгах на закупівлю: "Овочі, фрукти та горіхи (цибуля, часник), проведених Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького за ідентифікатором закупівлі в системі електронних публічних закупівель "Prozorro" UA-2021-03-19-006564-b (а.с.55 том 1).

Рішенням адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/131-р/к від 30.10.2025 у справі №54/80-25 "Про порушення законодавства та захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Фізична особа - підприємець Тарасова О.М. та Фізична особа-підприємець Ізотов Дмитро Дмитрович вчинили порушення, передбачене пунктом 4 статті частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: "Овочі, фрукти та горіхи (цибуля, часник), проведених Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького за ідентифікатором закупівлі в системі електронних публічних закупівель "Prozorro" UA-2021-03-19-006564-b (п.1 резолютивної частини рішення).

За порушення, вказане у п. 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Фізичну особу - підприємця Тарасову О.М. штраф у розмірі 28 900,00 грн (п. 2 рішення).

За порушення, вказане у п. 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Фізичну особу - підприємця Ізотова Д.Д. штраф у розмірі 28 900,00 грн (п. 3 рішення).

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 51 цього Закону порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 цього Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Частиною першою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Доказів надсилання рішення на адресу позивача матеріали справи не містять. Рішення Адміністративної колегії прийнято 30.10.2025, а з позовом до суду позивач звернувся 31.12.2025. З урахуванням приписів ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, рішення оскаржено позивачем в установлений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення органу Комітету до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/131-р/к від 30.10.2025 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" по справі №54/80-25.

Правовідносини, пов`язані із захистом економічної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, тобто є господарськими, тому справи, що виникають із таких правовідносин, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та п. 7 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розглядаються господарськими судами.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

На підставі ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження:

1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

4) перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:

1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;

2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій;

5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Таким чином, чинне законодавство не обмежує здійснення територіальним відділенням Антимонопольного комітету України контрольних функцій щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель виключно такою формою діяльності, як перевірка, і не передбачає обмежень для отримання ним від суб`єктів господарювання, органів місцевого самоврядування тощо інформації в порядку проведення ним розслідування або дослідження у справах та прийняття за їх наслідками певних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтю 35 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 3295-IX від 09.08.2023.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України оприлюднюється інформація про справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч.1,2 ст. 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

Розпорядження Адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/81-рп/к 29.07.2025 "Про початок розгляду справи №54/80-25 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" направлене на адресу Фізичної особи - підприємця Тарасової О.М. рекомендованим листом від 29.07.2025 та повернулося до Відділення з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України, які прийняли рішення, не мають права його скасувати або змінити, крім випадків, передбачених статтею 58 цього Закону. Вони можуть виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки, роз`яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а також прийняти додаткове рішення, якщо з якогось питання, що досліджувалося під час розгляду справи, не прийнято рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно зі ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Позов обґрунтований тим, що рішення відділення АМКУ є недійсним і підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на домислах та неналежних доказах, які не відповідають дійсності. Тому, на думку позивача, висновок про узгодженість дій ФОП Тарасової О.М. та ФОП Ізотова Д.Д. є необґрунтованим та безпідставним. Крім того, в рішенні не зазначено порядок обчислення штрафу, відсотки та правові підстави нарахування штрафної санкції.

За результатами аналізу інформації та матеріалів, отриманих під час розгляду справи, встановлено, що ФОП Тарасова О.М. та ФОП Ізотов Д.Д. узгоджували між собою умови участі у торгах.

У Рішенні Відділення встановлено ряд обставин підтверджених зібраними доказами, які не можуть бути результатом випадкового збігу чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про вчинення ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), а саме:

використання ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. однієї і тієї ж самої ІР-адреси для подачі пропозицій;

використання ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. однієї і тієї ж самої ІР-адреси під час входу в аукціон у Торгах;

керування ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. своїми рахунками в банку за допомогою системи "Клієнт-банк" з однієї і тієї ж самої ІР-адреси;

послідовність дій у часі при подачі ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О.М. тендерних пропозицій;

не подання ФОП Ізотовим Д.Д. всіх необхідних документів у складі своєї тендерної пропозиції;

зазначення у складі тендерних пропозицій ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О.М. одного й того самого транспортного засобу.

Так, ФОП Ізотов Д. Д. та Тарасова О. М. здійснювали подачу тендерних пропозицій у Торгах, приймали участь в аукціоні, керували своїми рахунками в Акціонерному банку "Південний" та входили до своїх електронних скриньок з однієї і тієї ж IP-адреси, а саме: НОМЕР_1 .

Відповідно до веб-сайту у мережі Інтернет https://2ip.ua/ua/services/information-service/whois, провайдером до пулу яких входить вищезазначена ІР-адреса НОМЕР_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Контент делівері нетворк" (далі - ТОВ "Контент делівері нетворк"). ТОВ "Контент делівері нетворк" листом від 07.02.2025 07 № /02-2025 (вх. № 54-01/451 від 07.02.2025) повідомило, що кінцеве обладнання споживача, яке використовувало ІР-адресу НОМЕР_1 в період часу з 01.06.2020 по 31.12.2022 фактично знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 . Користувач кінцевого обладнання, яке використовувало ІР-адресу НОМЕР_1 при підключенні до телекомунікаційної мережі за вказаною адресою усно повідомив про себе: " ОСОБА_1 , конт. Тел. НОМЕР_2 ".

Згідно з інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про шлюб від 16.09.2017 №1, ОСОБА_2 є чоловіком Тарасової Оксани Миколаївни (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 05.06.2025 №9).

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами. Можливість однієї чи більше (декількох) пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб чинити вирішальний вплив - спосіб відносин між суб`єктами господарювання, що характеризується відсутністю в особи, стосовно якої здійснюється вплив, здатності завжди незалежно (самостійно) визначати свою господарську поведінку на ринку.

Відповідно до пояснень ФОП ОСОБА_2, наданих листом від 13.06.2025 б/н (вх. №54-01/1943 від 16.06.2025) квартира АДРЕСА_2 перебувала у власності ОСОБА_2 , укладених договорів із Відповідачами зазначений суб`єкт господарювання не мав. У період підготовки та проведення Торгів зазначена квартира була обладнана точкою wi-fi доступу до мережі Інтернет, вхід до якої був вільний.

Таким чином, ФОП Ізотов Д.Д. та ФОП Тарасова О.М. під час підготовки та участі у Торгах, здійснювали дії з ІР-адреси НОМЕР_1 , яка використовувалась ФОП Тарасовим Є.Ю., який є чоловіком ФОП Тарасової О.М.

Крім того, ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. подавали свої тендерні пропозиції для участі у Торгах завчасно (за один день до кінцевого строку подання пропозицій, визначеного замовником) в один день послідовно, спочатку ФОП Ізотов Д. Д., а через 11 хв. ФОП Тарасова О. М., що, в свою чергу, свідчить про синхронність (координацію) їх дії під час подачі пропозицій у Торгах.

Відділенням встановлено, що за результатами аукціону, ФОП Ізотовим Д.Д. запропоновано найбільш економічно вигідну пропозицію за результатом проведення аукціону, але протоколом щодо прийняття рішення уповноваженої особи Замовника від 12.04.2021 №439 цю тендерну пропозицію відхилено у зв`язку з тим, що вона не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації згідно статті 16 та пунктам 1, 2 частини першої статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме:

у ФОП Ізотова Д.Д. (відсутня заповнена форма тендерної пропозиції відповідно до Додатку 1 до тендерної документації; відсутній погоджений проєкт договору відповідно до Додатку 5 до тендерної документації; відсутня довідка про виконання аналогічного договору відповідно до Додатку 2 до тендерної документації; відсутні копії посвідчення про якість товару (Додаток 4 до тендерної документації)).

Тобто, ненадання ФОП Ізотовим Д.Д., повного пакету документів, передбачених тендерною документацією Замовника, свідчить про відсутність у нього наміру отримання перемоги у цих Торгах та вказує на наявність попередніх домовленостей між ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. щодо їх участі в Торгах.

Для встановлення факту вчинення антиконкурентних узгоджених дій достатньо довести наявність факту обміну важливою інформацією між підприємствами-конкурентами.

Для участі у Торгах у складі тендерних пропозицій ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. надали довідки про наявність обладнання та матеріально-технічної бази: ФОП Ізотовим Д.Д. від 06.02.2021 №10; ФОП Тарасовою О.М. від 30.03.2021 №4. У обох учасників серед найменування обладнання та матеріально-технічної бази зазначено автомобіль ГАЗ 330210, державний номер НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль, ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. планували використовувати відповідно до договорів на надання транспортних послуг, укладених із фізичною особою - підприємцем Резниченком Олександром Юрійовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) (ФОП Ізотов Д.Д. від 24.12.2020 №24/12/20-3; ФОП Тарасова О.М. від 26.12.2020 №26/12/20-2).

Отже, ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. планували використовувати для постачання товару у Торгах автотранспортні послуги, укладені з одним і тим самим суб`єктом господарювання (ФОП Резниченком О.Ю.) за які вони у період підготовки та участі у Торгах (у I-II кварталах 2021 року) не здійснювались розрахунки, що підтверджується інформацією отриманою від ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом від 11.06.2025 №28082/5/04-36-12-03-13 (вх. №54- 01/530кі від 13.06.2025).

Отже, той факт, що ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. для постачання продукції, яка була предметом Торгів планували використовувати один й той самий автомобіль свідчить про наявність умов для обміну інформацією, зокрема, внаслідок необхідності погодження між собою дати, часу, тривалості використання цього транспортного засобу у своїй господарській діяльності, як до участі в Торгах так і під час їх проведення.

Наведені вище обставини наявності між ФОП Ізотовим Д. Д. та ФОП Тарасовою О. М. спільних інтересів та взаємозв`язків, обізнаність та системність поведінки останніх під час підготовки та проведення торгів свідчать про те, що ФОП Ізотов Д. Д. та ФОП Тарасова О. М. мали можливість узгодити свою поведінку під час проведення торгів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.

Суд звертає увагу, що виходячи зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує щодо фактів, які викладені у рішенні, що свідчать про наявність антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, і не наводить доказів на їх спростування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються, зокрема за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.

Тобто, цим Законом передбачено, що суб`єкти господарювання, які беруть участь у публічних закупівлях є конкурентами, а отже повинні змагатися між собою з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг у цій сфері та не вчиняти будь-яких дій, які можуть негативно вплинути на конкуренцію.

Справжність змагання при проведенні тендерних процедур закупівель забезпечується таємністю інформації, що міститься у пропозиціях тендерних торгів.

Забезпечити таку таємність можливо лише при умові, що учасники торгів під час підготовки своїх тендерних пропозицій формують свої пропозиції самостійно, незалежно від інших учасників. Забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції є метою Закону України "Про публічні закупівлі" (Постанова Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №904/5655/20)

Координація (узгоджені дії) суб`єктів господарювання може здійснюватися в будь - якій узгодженій поведінці (дія, бездіяльність) суб`єктів ринку, зокрема при укладанні ними угод в якій-небудь формі; прийнятті об`єднанням рішень в якій-небудь формі, створенні суб`єкта господарювання, метою або наслідком якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, які створили вказаний суб`єкт, або між ними і новоствореними суб`єктами господарювання (Постанова Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 910/367/19).

При цьому, обмін інформацією та координація поведінки суб`єктів господарювання може бути доведена сукупністю доказів за відсутністю прямих доказів таких дій. Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 910/2988/18 та у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №904/5655/20.

Відмова суб`єктів господарювання від самостійності при прийнятті рішень у процесі економічного змагання, тобто конкуренція розуміється як "узгодження".

Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Крім того, недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону (правова позиція, наведена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.11.2022 у справі №910/13451/20).

Для визнання органами Антимонопольного комітету України вчиненим порушення законодавства про захист економічної конкуренції достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема, шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі. Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу та призводить до спотворення результатів торгів.

Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 зі справи № 924/381/17, від 12.06.2018 зі справи № 922/5616/15, від 18.10.2018 зі справи № 916/3214/17, від 18.12.2018 зі справи № 922/5617/15, від 05.03.2020 зі справи № 924/552/19, від 11.06.2020 зі справи № 910/10212/19, від 22.10.2019 зі справи № 910/2988/18, від 05.08.2018 зі справи № 922/2513/18, від 07.11.2019 зі справи № 914/1696/18, від 02.07.2020 зі справи № 927/741/19.

Таким чином узгодивши свою поведінку та тендерні пропозиції ФОП Ізотов Д. Д. та Тарасова О. М. усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результати проведення Замовником Торгів, порушивши право замовника на отримання найбільш ефективного для них результатів, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Така поведінка ФОП Ізотова Д. Д. та ФОП Тарасової О. М. становить порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, заборонених відповідно до пункту 1 статті 50, пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Одним із основним принципів господарського судочинства є змагальність процесу, що закріплено у статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, стандарт доказування це процес доведення наявності або відсутності юридично значущих фактів за результатом чого можливо встановити існування обставини.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Справам про захист економічної конкуренції притаманний другий стандарт доказування "баланс вірогідностей", який закріплено у статті 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази (рішення від 30.10.2025 №54-131-р-к, лист Кеупер №54-01-180кі від 12.03.2025, лист ДПС 54-01-170 кі від 05.03.2025, відповідь ЕТендер, лист відповідь ТОВ КДН до АМК Дніпро, відповідь Прозоро №206/01/196/04 від 31.01.2026, податкова декларація Тарасової О.М., Відповідь на вимогу №54-02/2009е від 12.05.2025 ОСОБА_2, договір поставки №01/10 від 01.10.2020, Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.1018, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 05.06.2025) в підтвердження вчинення ФОП Тарасовою та ФОП Ізотовим Д. Д. антиконкурентних узгоджених дій, заборонені Законом України "Про захист економічної конкуренції", є більш вірогідними.

Щодо порядку нарахування та розміру штрафу.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону, за порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 Закону, накладається штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно з частиною восьмою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порядок визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, встановлюється нормативно - правовим актом Антимонопольного комітету України.

Розділом ІІІ Порядку визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 14 грудня 2023 року №22-рп, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 січня 2024 року за №123/41468 (далі - Порядок визначення розміру штрафу) передбачено, що визначення розміру штрафу здійснюється такими етапами:

визначення базового розміру штрафу;

коригування розміру штрафу з урахуванням обставин, що беруться до уваги під час визначення розміру штрафу та збільшують або зменшують розмір штрафу порівняно з базовим розміром штрафу;

визначення граничного розміру штрафу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу ІV Порядку визначення розміру штрафу, визначення базового розміру штрафу за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, базовий розмір штрафу встановлюється в розмірі до 30 відсотків від суми договору, укладеного за результатами торгів, аукціону, конкурсу, тендеру, з урахуванням ступеня негативного впливу на конкуренцію, інтереси замовника, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення, з урахуванням обставин справи, а в разі визнання торгів, аукціону, конкурсу, тендеру такими, що не відбулися, - у розмірі до 30 відсотків від суми очікуваної вартості торгів, конкурсу, тендеру або початкової ціни реалізації лота під час проведення аукціону, з урахуванням ступеня негативного впливу на конкуренцію, інтереси замовника, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення з урахуванням обставин справи.

За результатами Торгів, Замовником укладено договір із ФОП Тарасовою О.М. від 27.04.2021 №250-21 на суму 96 500,00 грн.

30 відсотків від 96 500,00 грн складає 28 950,00 грн.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Порядку, розмір доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, у якому накладається штраф, відповідно до якого визначається граничний розмір штрафу, визначається: 1) на підставі документально підтверджених відомостей, наданих відповідачем; 2) на підставі відомостей, визначених формою № 2 "Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)", наведеною в додатку 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868.

Для з`ясування інформації щодо доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2024 рік направлявся відповідний лист від 24.07.2025 № 54-02/3159е (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №246), який повернувся до Відділення з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі потреби розмір доходу (виручки) може бути визначений органами Антимонопольного комітету України на підставі адміністративної інформації, отриманої з інших джерел.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом від 13.05.2025 №22643/5/04-36-24- 02-08 (вх. №54-01/377кі від 13.05.2025) надало інформацію щодо доходу ФОП Тарасової О. М. за 2024 рік - 5 094,71 тис грн тис грн.

Під час визначення розміру штрафу адміністративною колегією Відділення було враховано, що узгоджені дії учасників конкурсних процедур (торгів, тендерів тощо), спрямовані на досягнення узгодженого між ними результату, належать до категорії найбільш шкідливих антиконкурентних узгоджених дій, оскільки в таких випадках вибір для замовника обмежений лише поданими пропозиціями і змова учасників призводить до порушення права замовника на придбання товару за ціною, сформованою в умовах конкуренції, що, у свою чергу, має результатом необґрунтовані перевитрати (нераціональне витрачання) публічних коштів.

Під час розгляду справи № 54/80-25 не встановлені обставини, що беруться до уваги під час визначення розміру штрафу та збільшують або зменшують його порівняно з базовим, відповідно до переліку, визначеного розділом V Порядку визначення розміру штрафу.

Отже, ураховуючи приписи частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" граничний розмір штрафу для ФОП Тарасової О. М. (десять відсотків доходу (виручки) за 2024 рік - 509 471,00 грн.

В той же час частиною шостою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (68000 грн) приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

З урахуванням підпункту 2 пункту 4 розділу ІV Порядку визначення розміру штрафу на ФОП Тарасову О. М. було накладено штраф у розмірі 30 відсотків від вартості договору від 27.04.2021 №250-21 на суму 96 500,00 грн, а саме 28 900 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.10.2021 у справі №910/10017/19 зазначено, що Закон України "Про захист економічної конкуренції" не визначає додаткових обставин, що мають враховуватися у визначенні розміру штрафу.

Враховуючи наведене вище, Відділенням було накладено штраф на Позивача у розмірі 28900 грн у межах та у спосіб передбачений законодавством про захист економічної конкуренції.

Щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення в цілому, у той час, як п. 3 рішення стосується не позивача, а ФОП Ізотова Д.Д., відповідно у позивача не було підстав заявляти позовні вимоги в інтересах ФОП Ізотова Д.Д.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позивач, згідно прохальної частини просив визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 54/131-р/к від 30.10.2025 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Судом враховано, що п. 3 оспорюваного рішення стосується не позивача, а ФОП Ізотова Д.Д. З даного питання суд зазначає, що вказане було б підставою для відмови в задоволенні позову в частині визнання недійсним п.3 оспорюваного рішення, у випадку, якби суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для скасування рішення. Однак, це не є підставою для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України, так як п.1,2 рішення стосуються позивача.

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення, то позов не підлягає задоволенню в цілому.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни до Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення - відмовити.

Судові витрати покласти на Фізичну особу-підприємця Тарасову Оксану Миколаївну.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.03.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва