ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.03.2026м. ДніпроСправа № 904/1206/26

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Красота О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована оптимізація енергетичних ресурсів" про видачу судового наказу про стягнення з боржника: Комунального закладу "Ліцей №37 імені Максима Самойловича" заборгованості за спожиту електричну енергію за 8 днів грудня 2025 року за договором про постачання / закупівлю електричної енергії споживачу № 30/2025 від 30.12.2024 у розмірі 15 793,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

11.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантована оптимізація енергетичних ресурсів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника: Комунального закладу "Ліцей №37 імені Максима Самойловича" заборгованості за спожиту електричну енергію за 8 днів грудня 2025 року за договором про постачання / закупівлю електричної енергії споживачу № 30/2025 від 30.12.2024 у розмірі 15 793,20 грн.

Розглянувши подану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

У поданій заяві Заявник вказує найменування боржника: Комунальний заклад "Ліцей №37 імені Максима Самойловича".

Водночас, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повне найменування боржника: Комунальний заклад "Ліцей №37 імені Максима Самойловича" Кам`янської міської ради.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" з 1 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки Заявник подав заяву про видачу судового наказу через підсистему "Електронний суд", він повинен був сплатити судовий збір у розмірі 266,24 грн. (332,80 грн. * 0,8).

Статтею 151 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Заявником до заяви про видачу судового наказу додано платіжну інструкцію № 4499 від 28.01.2026 про сплату судового збору у розмірі 332,80 грн.

Водночас, як вбачається з довідки Господарського суду Дніпропетровської області за № 39/26 від 11.03.2026, платіжну інструкцію № 4499 від 28.01.2026 було використане в іншій справі, а саме у справі № 904/363/26, в якій судом було постановлено ухвалу від 03.02.2026 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарантована оптимізація енергетичних ресурсів" у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Комунального закладу "Ліцей №37 імені Максима Самойловича" заборгованості за спожиту електричну енергію за 8 днів грудня 2025.

Отже, звертаючись до суду саме із заявою про видачу судового наказу, Заявник додав платіжну інструкцію, використану в іншій справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 150, 152, 154, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарантована оптимізація енергетичних ресурсів" у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 23.03.2026 та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота