ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/1831/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002; код ЄДРПОУ/Умовний код: ) в інтересах держави, в особі Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд. 10, м. Київ, 01135; ),
до 1) Державного біотехнологічного університету (вул. Алчевських, буд. 44, м. Харків, 61002; ) , 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (вул. Чорноглазівська (Маршала Бажанова), 21/23, м.Харків, 61002; )
про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 335 515,88 грн
за участю представників:

прокуратури - Ковальової І.І.,

відповідача (2) - Чорнобай Р.Л. (режимі відеоконференції),

Білан В.В. (режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Керівник Київської окружної прокуратури міста Харкова 26.05.2025 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави, в особі Міністерства освіти і науки України, до Харківської державної зооветеринарної академії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" про визнання недійсними додаткових угод до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу, а саме: Додаткової угоди № 1 від 23.04.2021; Додаткової угоди № 2 від 30.07.2021; Додаткової угоди № 3 від 28.08.2021; Додаткової угоди № 4 від 30.08.2021; Додаткової угоди № 5 від 13.10.2021; Додаткової угоди № 6 від 18.10.2021; Додаткової угоди № 7 від 23.10.2021; Додаткової угоди № 8 від 28.10.2021; Додаткової угоди № 9 від 10.11.2021; Додаткової угоди № 10 від 29.11.2021; Додаткової угоди № 11 від 03.12.2021. Прокурор також просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" на користь Міністерства освіти і науки України грошові кошти у розмірі 335 515,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вищевказані Додаткові угоди №№ 1-11 до Договору від 19.02.2021 укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 632, 652 ЦК України, а також суперечать інтересам держави в частині недотримання вимог щодо максимальної економії та ефективності витрачання публічних коштів, виділених на вищевказану закупівлю.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.06.2025 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/1831/25 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

16.06.2025 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (вх. № 14260) про зупинення провадження у справі № 922/1831/25 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 920/19/24. Клопотання обґрунтовано тим, що передачу справи № 920/19/24 на розгляд ВПВС було здійснено з мотивів, аналогічних до аргументів відповідача-2 у справі № 922/1831/25, зокрема:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 17.06.2025, відповідач-2 проти позову заперечував, посилаючись на те, що прокуратура не має права здійснювати моніторинг публічних закупівель та має повноваження звертатися до суду в інтересах держави виключно за наявності матеріалів проведеної перевірки та встановленого порушення Держаудитслужбою, яка протягом розумного строку на звернення до суду щодо виявленого порушення не відреагувала належним чином. Відтак, на думку відповідача-2, позов керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України у даній справі повинен бути залишений без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Відповідач-2 стверджує, що ТОВ "Мегаенерго Постач" були дотримані в повному обсязі умови Договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" стосовно порядку його дії при ініціюванні зміни умов Договору та підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку. При цьому, відповідачем-2 доведено існування обставин, які стали підставою для зміни ціни товару за Договором та їх документально підтверджено. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку були наявні саме на момент внесення таких змін. Також відповідач-2 заперечує проти стягнення в порядку статті 216 ЦК України (правові наслідки недійсності правочину у виді двосторонньої реституції) і статті 1212 ЦК України (повернення безпідставно набутого майна) грошові кошти з ТОВ "Мегаенерго Постач" на користь Міністерства освіти і науки України, яке ці кошти не сплачувало на користь ТОВ "Мегаенерго Постач".

18.06.2025 Державним біотехнологічним університетом подано до суду заяву про заміну відповідача у справі № 922/1831/25, а саме Харківської державної зооветеринарної академії (код згідно з ), на його правонаступника - Державний біотехнологічний університет (код згідно ).

У відповіді на відзив відповідача-2 на позовну заяву, яка надійшла до суду 24.06.2026, прокурор не погодився з доводами відповідача-2 і зазначив, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, з листа Північно-східного офісу Держаудитслужби від 27.01.2025, останній не проводив моніторинг спірної процедури закупівлі, ХДЗВА та ТОВ "Мегаенергопостач" у даному випадку не були підконтрольними установами, відтак у Держаудитслужби не виникло право на звернення до суду із даним позовом. У розумінні частини 1 статті 22 БК України Міністерство є головним розпорядником бюджетних коштів у сфері освіти та розпорядником вищого рівня по відношенню до ХДЗВА, а також як її засновник та орган управління здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю ХДЗВА. Враховуючи викладене, безпідставно сплачені кошти підлягають стягненню на користь держави в особі Міністерства освіти і науки України. Прокурор наполягає, що коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладанні оспорюваних додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та об`єктивно не підтверджено.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 задоволено заяву Державного біотехнологічного університету про заміну відповідача у справі №922/1831/25 - Харківської державної зооветеринарної академії () на його правонаступника - Державний біотехнологічний університет (вул. Алчевських, буд. 44, м. Харків, 61002; ).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" провадження у справі № 922/1831/25 зупинено до прийняття Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 920/19/24.

06.01.2026 до суду надійшло клопотання Київської окружної прокуратури міста Харкова про поновлення провадження у справі № 922/1831/25 на тій підставі, що Великою Палатою Верховного Суду справу №920/19/24 розглянуто та прийнято постанову від 21.11.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.01.2026 провадження у справі № 922/1831/25 поновлено; підготовче засідання призначено на 29.01.2026 о 12:30.

29.01.2026 Київською окружною прокуратурою міста Харкова були надані до суду письмові пояснення по справі з урахуванням висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, та з посиланням на судову практику щодо застосування ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Також 29.01.2026 до суду надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" , в яких відповідач-2, зокрема, зазначив: "... суб`єкти господарювання, що спирались на чинні на момент укладення Оспорюваних Додаткових угоду, пост-фактум опинились в ситуації, коли дозволену станом на момент укладення Додаткових угод поведінку через декілька років заднім числом було визначено протиправною, що суперечить принципам "справедливих очікувань", "ясності закону" та "юридичної визначеності". На переконання відповідача-2, правова норма закріплена пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не відповідає принципу юридичної визначеності, принципу "якості закону", не забезпечувала розуміння прав та обов`язків які визначає (неоалексарднозначна практика), відтак така норма права не може тлумачитись проти особи та неоднозначне її тлумачення судами вищої інстанції не може бути застосовано в ретроспективі до учасників господарських правовідносин.

29.01.2026, в межах підготовчого провадження у справі, представником ТОВ "Мегаенерго Постач" було подано до суду заяву (клопотання) про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 922/1831/25 (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025), у зв`язку з відсутністю підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

18.02.2026 Київською окружною прокуратурою міста Харкова були надані до суду письмові заперечення на клопотання представника ТОВ "Мегаенерго Постач" про залишення позову без розгляду, в яких прокурор наголосив на правомірності звернення до суду з позовом в інтересах держави, в особі Міністерства освіти і науки України, та просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача-2.

19.02.2026 до суду надійшли заперечення відповідача-3 щодо відповіді прокурора на відзив у справі № 922/1831/25, у яких відповідач-2, зокрема, зазначив, що при зверненні до суду, прокурором не обґрунтовано необхідність невідкладного захисту інтересів держави саме органом прокуратури, позбавивши при цьому такої можливості належного позивача. Також відповідач-2 вказав, що менше року до виснування Великою Палатою Верховного суду у справі № 922/2321/22 вищезазначеного висновку існувала неоднозначна практика тлумачення обмеження щодо 10% Касаційним адміністративним судом та Касаційним господарським судом (протилежний висновок Верховного суду складі Касаційного адміністративного висловлений у постанові від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21). Як зазначив відповідач-2, з аналізу п. 2 ч. 5 ст. ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що законодавець не здійснює жодну прив`язку до ціни товару на момент укладення договору, натомість передбачає право на збільшення ціни за одиницю товару кожного разу до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку. Суперечлива практики тлумачення обмеження щодо 10% та наявність великої кількості окремих думок при винесенні рішень вказують на відсутність єдиного підходу до застосування цієї норми, а отже порушення такого основоположного принципу, як верховенство права. На підтвердження коливання ціни за одиницю товару на ринку електричної енергії, ТОВ "Мегаенерго Постач" додало до своїх заперечень довідки Харківської ТПП та супровідні листи.

26.02.2026 до суду надійшли заперечення Київської окружної прокуратури міста Харкова на заперечення представника ТОВ "Мегаенерго Постач" щодо відповіді на відзив у справі № 922/1831/25, в яких прокурор визнав доводи відповідача-2 безпідставними та виклав щодо них свою позицію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" про залишення позову без розгляду, поданої до суду 29.01.2026.

Протокольною ухвалою господарського суду від 26.02.2026 підготовче провадження у справі № 922/1831/25 закрито; розгляд справи по суті призначено на 17.03.2026 о 15:00.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.03.2026, представник прокуратури підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача-2 проти позову заперечували на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях та поясненнях, просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача-2, суд встановив наступне.

Харківською державною зооветеринарною академією (Замовник, Споживач) у 2021 році проведено відкриті торги по закупівлі (UA-2021-01-12-003010-а) ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія.

У відкритих торгах брали участь три суб`єкти господарювання, а саме:

- ТОВ "Мегаенерго Постач" з остаточною пропозицією - 1 244 880,00 грн з ПДВ;

- ТОВ "Овіс Трейд" з остаточною пропозицією - 1 556 100,00 грн з ПДВ;

- ТОВ "Енергогазрезерв" з остаточною пропозицією - 1 560 212,55 грн. з ПДВ;

- ТОВ "Укр Газ Ресурс" з остаточною пропозицією - 1 963 650,00 грн з ПДВ.

За результатами проведених відкритих торгів Харківською державною зооветеринарною академією укладено з переможцем торгів - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (Постачальником), 19.02.2021 укладено Договір № 23 про постачання електричної енергії споживачу на загальну суму 1 244 880,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 207 480,00 грн.

Постачальник зобов`язався поставити споживачу електричну енергію у 2021 році, в строк з 23.02.2021 по 31.12.2021 (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, за цим договором Постачальник постачає Споживачу: електричну енергію для забезпечення потреб головного та навчального корпусів, код ДК 021:20-5 - електрична енергія, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії (товару) згідно з умовами цього договору.

Загальний обсяг товару: 741 000 кВт/год (пункт 2.4 Договору).

Умовами пункту 5.1 Договору сторони погодили, що розрахунки за поставлену Споживачеві електроенергію здійснюються за ціною, що встановлюється за підсумками проведеної процедури закупівлі.

Ціна за електричну енергію у 2021 році складає 1,68 грн за 1 кіловат-годину (кВт/год) з ПДВ.

Згідно з п. 5.4 Договору, ціна електричної енергії є обов`язковою для сторін з дати набрання чинності Договору. Визначена на її основі вартість електричної енергії буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі електричної енергії та розрахунках за електричну енергію згідно з умовами Договору.

В подальшому сторони уклали Додаткову угоду від 23.04.2021 № 1 до Договору № 481, відповідно до якої загальний обсяг постачання електричної енергії - 698930,633 кВт/год; ціна за електричну енергію у 2021 році складає 1,68 грн кВт/год.; ціна за електричну енергію з 20.04.2021 складає 1,80 грн.

30.07.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 668954,789610 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 1,94 грн за 1 кВт/год.

28.08.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 642530,139713 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 2,09 грн за 1 кВт/год.

30.08.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 615961,837168 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 2,26 грн за 1 кВт/год.

13.10.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 5 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 600121,954 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 2,448 грн за 1 кВт/год.

18.10.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 583592,265 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 2,652 грн за 1 кВт/год.

23.10.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 7 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 570071,119 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 2,88 грн за 1 кВт/год.

28.10.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 8 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 560322,684 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 3,132 грн за 1 кВт/год.

10.11.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 9 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 555852,456 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 3,408 грн за 1 кВт/год.

29.11.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг товару (електроенергії) зменшено до 543590,247 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 3,711 грн за 1 кВт/год.

03.12.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 11 до Договору, згідно з умовами якої загальний обсяг постачання електроенергії складає 541288,048 кВт/год, при цьому, внесено зміни до п. 5.1 Договору, згідно з якими ціна за електричну енергію у 2021 році складає 4,05 грн за 1 кВт/год.

Договір виконано та оплачено на загальну суму 1 244 880 грн, що підтверджується Звітом про виконання договору про закупівлю та роздруківками платіжних інструкцій з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів.

Прокурор вважає, що Додаткові угоди №№ 1-11 до Договору від 19.02.2021 укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.632, 652 ЦК України, а також суперечать інтересам держави в частині недотримання вимог щодо максимальної економії та ефективності витрачання публічних коштів, виділених на вищевказану закупівлю, у зв`язку з чим зазначені угоди (правочини) підлягають визнанню недійсними.

Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що Додаткові угоди №№1-11 до Договору не містять жодних обґрунтувань зміни істотних умов Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. Відсутні посилання на будь-які підтверджуючі документи від постачальника в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару. Загальний відсоток збільшення ціни за 1 кВт/год товару, порівняно з первісними умовами Договору, склав 141%.

Водночас відповідач-2 стверджує, що ціна на електроенергію протягом виконання Договору про постачання електричної енергії від 19.02.2021 збільшувалась обґрунтовано, з урахуванням коливання цін на ринку електроенергії, що підтверджується експертними висновками Харківської торгово-промислової палати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Законом України "Про публічні закупівлі" встановлено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Одним із принципів здійснення публічних закупівель є максимальна економія, ефективність та пропорційність (п. 2 ч. 1 ст. 5 Законом України "Про публічні закупівлі").

Згідно з ч. 4 ст. 41 "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

При цьому, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Отже, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі", зміна істотних умов договору можлива у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" прямо передбачає коливання цін на ринку щодо відповідного товару обов`язковою умовою для збільшення ціни договору про закупівлю.

Ст. 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно з ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

При цьому, постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Обов`язковою умовою при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Виходячи з принципу максимальної економії та ефективності, передбаченого ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", ініціативу щодо збільшення ціни за одиницю товару та надання документального підтвердження коливання ціни товару на ринку має виявляти саме контрагент за договором про закупівлю, а не замовник.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

Сторони правочину (відповідачі) укладенням додаткових угод необґрунтовано, без відповідної правової підстави, збільшили ціну електроенергії, що призвело до надмірного витрачання замовником бюджетних коштів. Укладення оспорюваних угод про зміну істотних умов договору закупівлі шляхом неодноразового збільшення ціни свідчить про недобросовісність дій постачальника після перемоги на аукціоні та порушення принципів закупівель, визначених Законом.

У Додаткових угодах №№ 1-11 до Договору взагалі не зазначено, які документи є підставами збільшення ціни.

В якості підстави для збільшення ціни в оспорюваних Додаткових угодах зазначено - "коливання ціни товару на ринку".

Однак, не наведено жодних даних з розрахунками вартості товару в динаміці з відповідною періодичністю та визначенням відсотку коливання, у тому числі відсутнє обґрунтування тенденцій щодо збільшення чи зменшення цін у різні періоди дії Договору, того, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами.

Цінові довідки Харківської торгово-промислової палати, на які посилається відповідач, не є належними доказами коливання ціни, оскільки вказані документи лише констатують рівень середньозважених цін купівлі-продажу товару на певні проміжки часу та не доводять її коливання.

Зокрема, у таких довідках не наводяться розрахунки вартості товару в динаміці з відповідною періодичністю та визначенням відсотку коливання, у тому числі відсутнє обґрунтування тенденцій щодо збільшення чи зменшення цін у різні періоди дії договору, того що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами.

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання).

Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18).

Зі змісту Додаткових угод до Договору про закупівлю товару від 19.02.2021, копії яких долучено до позову, неможливо встановити відомості про визначення відповідачами ринкової ціни товару станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку.

Крім того, у вказаних документах відсутнє обґрунтування, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, не наведені причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним, а підвищення ціни було непрогнозованим.

Це призвело до повного нівелювання результатів закупівлі за процедурою відкритих торгів, оскільки Харківська державна зооветеринарна академія як бюджетна освітня установа була змушена оплачувати товар за ціною, вищою аніж встановлена Договором.

Незважаючи на зазначені норми законодавства, ТОВ "Мегаенерго Постач" 11 разів ініціював перед Харківською державною зооветеринарною академією питання про внесення змін до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу щодо збільшення ціни за одиницю товару - електроенергії, у зв`язку з чим внаслідок укладення Додаткових угод № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11 до Договору, ціна на електричну енергію збільшилась на 141% від початково визначеної у Договорі (з 1,68 грн до 4,05 грн за 1 кВт/год).

При цьому, закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин (відповідна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у Постановах у справах № 911/537/19, № 916/1921/18, № 926/708/18, № 910/5573/19, від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

Таким чином, будь-яке внесення змін до істотних умов договору розуміється законодавцем не як правило, а як виняткова, виключна ситуація, зумовлена непередбачуваними для сторін під час укладення договору обставинами.

У постанові від 21.11.2025 по справі № 920/19/24 Велика Палата Верховного Суду надала висновки щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та зазначила, що вказані норми визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін.

Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухилення від виконання положень цієї норми Закону.

Інший підхід до розуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який передбачає можливість необмеженого збільшення ціни при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі та спотворення принципу добросовісності конкуренції серед учасників.

Зміни та доповнення до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", внесені Законом України від 03.06.2021 № 1530-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель", стосуються лише альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%.

В обґрунтування законності збільшення ціни на електричну енергію більш ніж на 10% від початково визначеної у Договорі, відповідач-2 посилається на лист Міністерства економіки України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" (щодо застосування п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі" до внесення змін Законом № 114-ІХ), з якого вбачається, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Щодо роз`яснення Міністерства економіки України Велика Палата Верховного Суду зробила висновок у постанові від 21.11.2025 по справі № 920/19/24, згідно з яким позиція міністерства, викладена у формі листа, не є нормативно-правовим актом, а тому не створювала і не створює для осіб жодних прав чи обов`язків щодо дотримання визначеної у ньому інформації.

(Аналогічний висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10% при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

Крім того, надання Міністерством економіки України листів або роз`яснень, які суперечать висновкам щодо застосування норм права, викладеним у постановах Верховного Суду, прямо порушує приписи ст. 19 Конституції України та ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та жодним чином не може вплинути на правильність застосування норм Закону України "Про публічні закупівлі".

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від висновків щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", викладених у постанові від 24.01.2025 у справі №922/2321/22.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не дозволяє збільшувати ціну товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

Так, ще 18.06.2021 об`єднана палата Верховного Суду у справі № 927/491/19 виснувала щодо застосування ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та зазначила про те, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Продавцю (постачальнику) треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику при закупівлі ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником пропозиції), та заздалегідь замовити товар по визначеній у договорі вартості.

Отже, суд бере до уваги, що судова практика щодо застосування ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є сталою та однозначною.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Додаткові угоди №№ 1-11 до Договору від 19.02.2021 укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 632, 652 ЦК України, а також суперечать інтересам держави в частині недотримання вимог щодо максимальної економії та ефективності витрачання публічних коштів, виділених на вищевказану закупівлю.

Враховуючи викладене, зазначені угоди (правочини) підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Як вбачається зі змісту Додаткових угод до Договору від 19.02.2021, специфікацій, обсягів постачання за період лютий-грудень 2022 року, актів приймання-передачі електроенергії, роздруківок платіжних інструкцій з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів, загальний обсяг спожитої електроенергії складає 541288,048 кВт/год, з яких:

- за лютий 2021 р. - 27836 кВт/год за ціною 1,68 грн за кВт/год, усього сплачено 46 764,48 грн (з ПДВ);

- за березень 2021 р. - 82121 кВт/год за ціною 1,68 грн за кВт/год, усього сплачено 137 963,28 грн (з ПДВ);

- за квітень 2021 р. - 60042 кВт/год, з них: 38026,6 кВт/год за ціною 1,68 грн за кВт/год - сплачено 63884,69 грн., 22015,4 кВт/год за ціною 1,80 грн за кВт/год - сплачено 39627,72 грн, усього - 103 512,41 грн (з ПДВ);

- за травень 2021 р. - 49125 кВт/год за ціною 1,80 грн за кВт/год, усього сплачено 88 425,00 грн (з ПДВ);

- за червень 2021 р. - 29335 кВт/год за ціною 1,80 грн за кВт/год, усього сплачено 52 803,00 грн (з ПДВ);

- за липень 2021 р. - 37645 кВт/год, з них: 18215 кВт/год за ціною 1,80 грн за кВт/год - сплачено 32787,00 грн, 19430 кВт/год за ціною 1,94 грн за кВт/год - сплачено 37694,20 грн, усього - 70 481,20 грн (з ПДВ);

- за серпень 2021 р. - 61466 кВт/год, з них: 3964 кВт/год за ціною 2,09 грн за кВт/год - сплачено 8284,76 грн, 57502 кВт/год за ціною 2,26 грн за кВт/год - сплачено 129954,52 грн, усього - 138 239,28 грн (з ПДВ);

- за вересень 2021 р. 50606 кВт/год, з них: 10116 кВт/год за ціною 2,448 грн за кВт/год - сплачено 24763,98 грн, 40490 кВт/год за ціною 2,652 грн за кВт/год - сплачено 107379,47 грн, усього - 132 143,45 грн. (з ПДВ);

- за жовтень 2021 р. - 83712 кВт/год, з них: 5400 кВт/год за ціною 2,652 грн за кВт/год - сплачено 14320,80 грн, 27000 кВт/год за ціною 2,88 грн за кВт/год - сплачено 77760,00 грн, 51312 кВт/год за ціною 3,132 грн за кВт/год - сплачено 160709,18 грн, усього - 252 789,98 грн (з ПДВ);

- за листопад-грудень 2021 р. - 59400,048 кВт/год, усього сплачено 221 757,72 грн (з ПДВ), тобто в середньому ціна за кВт/год за цей період становила 3,73 кВт/год (оплата за збільшеним тарифом від 3,408 грн до 4,05 грн).

Отже, обсяг спожитої Харківською державною зооветеринарною академією електроенергії за збільшеною ціною (починаючи з 1,80 грн за кВт/год) дорівнює 393 304,448 кВт/год, фактично сплачено коштів за збільшеною ціною - 996 267,35 грн.

Таким чином, безпідставно сплачені Споживачем на рахунок Постачальника кошти складають 335 515,88 грн (різниця між сумою, яка повинна бути сплачена згідно з первісною ціною - 660 751,47 грн (393 304,448 кВт/год *1,68 грн), та сумою, яка фактично сплачена, - 996 267,35 грн).

Обсяг спожитої електричної енергії - 541 288,048 кВт/год;

Первісна ціна товару за Договором - 1,68 грн;

Остаточна ціна товару за Договором - 4,05 грн;

Збільшення ціни за одиницю товару - 141%;

Фактично сплачено коштів за Договором - 1 244 880 грн;

Обсяг спожитої електроенергії за первісною ціною - 147 983,6 кВт/год;

Обсяг спожитої електроенергії за збільшеною ціною - 393 304,448 кВт/год;

Сплачено коштів за первісною ціною - 248612,44 грн;

Повинно бути сплачено коштів згідно з первісною ціною - 660 751,47 грн

(393 304,448 кВт/год *1,68 грн);

Фактично сплачено коштів за збільшеною ціною - 996 267,35 грн;

Різниця (безпідставно одержані кошти) - 335 515,88 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 335 515,88 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем-2, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Вказане узгоджується з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Щодо правових підстав повернення коштів позивачу - Міністерству освіти і науки України, проти чого заперечує відповідач-2, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 БК України, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно:

за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про вищу освіту", управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Міністерство освіти і науки України, як центральний орган виконавчої влади, згідно зі ст. 1, 6 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій.

Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.

Як передбачено ст. 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", міністерства звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про вищу освіту", фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою

Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 визначено, що Міністерство освіти і науки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, яке забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, юрисдикція якого поширюється на всю територію України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 16.10.2014 (далі - Положення) передбачено, що Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Підпунктом 772 пункту 4 Положення визначено, що Міністерство освіти і науки України розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.

Відповідно до підпунктів 3-5 пункту 5 Положення, Міністерство освіти і науки України контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; організовує планово-фінансову роботу в апараті МОН, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку; забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

Крім того, відповідно до даних ЄДРПОУ, Міносвіти є засновником Харківської державної зооветеринарної академії.

Отже, у розумінні ч. 1 ст. 22 БК України, Міністерство є головним розпорядником бюджетних коштів у сфері освіти та розпорядником вищого рівня по відношенню до ХДЗВА, а також як її засновник та орган управління здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю відповідача-1, який є правонаступником Харківської державної зооветеринарної академії.

Враховуючи викладене, безпідставно сплачені кошти підлягають стягненню на користь держави в особі Міністерства освіти і науки України.

Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21.

Підстави представництва прокурором інтересів держави в суді були визнані судом законними та обґрунтованими в ухвалі від 26.02.2026, якою відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" про залишення позову керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова без розгляду.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 23.04.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 30.07.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 3 від 28.08.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 4 від 30.08.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 5 від 13.10.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 6 від 18.10.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 7 від 23.10.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 8 від 28.10.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 9 від 10.11.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 10 від 29.11.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 11 від 03.12.2021 до Договору № 23 від 19.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (вул. Чорноглазівська (Маршала Бажанова), 21/23, м.Харків, 61002; ) на користь Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд. 10, м. Київ, 01135; ) - грошові кошти у розмірі 335 515,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (вул. Чорноглазівська (Маршала Бажанова), 21/23, м.Харків, 61002; ) на користь Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, буд. 4, м. Харків, 61001; ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) - витрати зі сплати судового збору в розмірі 17349,39 грн.

Стягнути з Державного біотехнологічного університету (вул. Алчевських, буд. 44, м. Харків, 61002; ) на користь Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, буд. 4, м. Харків, 61001; ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) - витрати зі сплати судового збору в розмірі 13323,20 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "24" березня 2026 р.

СуддяН.М. Кухар