УХВАЛА

м. Київ

24.03.2026Справа № 910/3186/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Банк Альянс» про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН», 2) ОСОБА_1

про стягнення 1029147,10 грн.

без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Банк Альянс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН», ОСОБА_1 про солідарне стягнення за договором від 23.05.2024 № 24-016/ЮК/5-7-9 простроченої заборгованості по кредиту в сумі 788 691,42 грн., строкової заборгованості по кредиту в сумі 187 500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 48 141,58 грн., строкової заборгованості за процентами в сумі 4 814,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН» утворилась заборгованість за договором від 23.05.2024 № 24-016/ЮК/5-7-9, у забезпечення виконання зобов`язань за яким укладено договір поруки від 15.06.2022 № 24-016/ЮК/5-7-9/П із ОСОБА_1 .

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову у справі, на обґрунтування якої вказано, що у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН» зобов`язань за договором від 23.05.2024 № 24-016/ЮК/5-7-9 позивач звертався до відповідачів з листами-вимогами від 22.12.2025 щодо термінового погашення заборгованості в повному обсязі.

Однак, станом на момент подання позову заборгованість за договором від 23.05.2024 № 24-016/ЮК/5-7-9 залишилася не погашеною.

Як наголошено позивачем, оскільки ОСОБА_1 є поручителем та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН», то в разі задоволення позову саме від дій ОСОБА_1 буде залежати виконання рішення суду.

Водночас, зважаючи на продовження невиконання зобов`язань з погашення боргу, позивач вважає, що відповідачами можуть вчинятися дії щодо виведення активів із товариства та відчуження поручителем свого майна.

За наведених обставин позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Пегас-ДН», які знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить товариству в межах суми позову в розмірі 1029147,10 грн.; накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , які знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ОСОБА_1 в межах суми позову в розмірі 3137404,11 грн.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із цим, до заяви про забезпечення позову не надано доказів вчинення або наміру вчинення відповідачами дій щодо відчуження ними свого майна.

При цьому, саме лише посилання позивача на невиплату відповідачами боргу, незважаючи на направлення відповідачам вимог про необхідність повного погашення заборгованості, не є безумовною підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Також, суд зауважує, що адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Натомість, у прохальній частині заяви про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_1 в межах суми 3137404,11 грн., що не відповідає предмету позову про стягнення 1029147,10 грн. боргу.

Відтак, обраний позивачем спосіб забезпечення позову до ОСОБА_1 не відповідає вимогам адекватності та співмірності заявленим позовним вимогам.

Суд звертає увагу, що за змістом частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи викладене вище, позивачем не доведено, що в разі невжиття судом заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, як і поновлення прав позивача, у зв`язку з чим подана заява про забезпечення позову визнається судом необґрунтованою.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову в даній справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Банк Альянс» про забезпечення позову у справі № 910/3186/26 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 24.03.2026 року.

Суддя К.В. Полякова