ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

25.03.2026 Справа № 904/1472/26

за заявою Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА", м.Дніпро

про забезпечення позову

Суддя Кеся Н.Б.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада (залі-Заявник) 23.03.2026 року звернулася із заявою до суду про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" (), що знаходиться за адресою: мДніпро, вул.Космічна, буд. 20 та на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" (), в межах суми стягнення у розмірі 54079,94 грн, до набрання рішенням по справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви Заявник посилається на таке:

06.04.2012 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Горка" (орендар) було укладено договір оренди землі (далі - договір). Згідно з п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню першої черги спортивно-оздоровчого комплексу з гірсколижною трасою, яка знаходиться за адресою: по вул. Космічній, 20 (Жовтневий район). Підставою для укладання даного договору оренди земельної ділянки є рішення міської ради від 21.05.2008 № 162/32, від 02.02.2011 № 216/8 та від 29.02.2012 № 234/21 (пп.1.1 договору). За умовами п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1246 га. Функціональне використання: по фактичному розміщенню першої черги спортивно-оздоровчого комплексу з гірськолижною трасою (пп. 2.4). Кадастровий номер земельної ділянки: :03:074:0026 (пп. 2.5). Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі (п. 20 договору). Відповідно до п. 8 договору договір укладено на п`ятнадцять років. Згідно з п. 41 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації;

06.04.2012 сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :03:074:0026, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Космічна, буд. 20 (Жовтневий район) загальною площею 0, 1246 га;

відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "ЛАВИНА" 15.02.2021 року було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в право оренди в частині орендаря.;

зміни було внесено, керуючись частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України та статтею 7 Закону України "Про оренду землі", у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, фактичним розташуванням якого є земельна ділянка кадастровий номер :03:074:0026: будівля каси літ. П-1, сходи літ. п, п1 (реєстраційний номер 01) до набувача, відповідно договору купівлі-продажу 03.07.2015 між ТОВ "Горка" та Відповідачем;

20.01.2026 відбувся перехід права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :03:074:0026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "ЛАВИНА" на підставі договору куплі-продажу від 20.01.2026 № 281;

з 20.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий комплекс "ЛАВИНА" стало власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер -:03:074:0026;

таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" було власником нерухомого майна з 03.07.2015 до 20.01.2026 року. Відтак, саме у Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" у спірний період був обов`язок сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою;

тому Дніпровська міська рада звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову про стягнення заборгованості за несплату орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: вул. Космічна, буд. 20, кадастровий номер :03:074:0026;

так, Заявник вважає, що забезпечення позову направлене на охорону прав та інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде реалізовано, а кошти з рахунків виведені, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Тож, розглянувши подану Заявником заяву про забезпечення позову, суд керується таким.

Згідно зі ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до подання позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20 від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Тож, існують ґрунтовні, об`єктивні підстави вважати, що Відповідач взагалі може не виконати наявні перед Позивачем грошові зобов`язання, про що свідчить, зокрема, його свідоме протиправне ігнорування виконання таких зобов`язань.

У свою чергу вжиття заходів забезпечення позову є необхідним мінімумом задля забезпечення збалансованості інтересів сторін, оскільки це дасть можливість хоча б у якійсь частині виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

За таких обставин тільки вжиття заходів до забезпечення позову є реальною гарантією ефективного захисту порушених інтересів Позивача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у Відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість Відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь Позивача.

За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном, відчужити його) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23).

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме Відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Основною метою звернення Позивача із цією заявою про забезпечення позову є захист і відновлення своїх порушених прав та інтересів.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі із заявленими вимогами майнового характеру у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме Відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому застосування вищевказаних заходів забезпечення позову безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 917/805/23 у постанові від 06.12.2023.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвідношення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, з огляду на предмет спору за позовом та викладені в заяві обставини щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Боржнику, суд дійшов висновку, що обставини понесених Позивачем втрат дозволяють дійти висновків про необхідність накладення арешту на грошові кошти Боржника, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення можливо порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Отже, щодо вимог про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" (), що знаходиться за адресою: мДніпро, вул.Космічна, буд. 20, суд відмовляє в цій частині заяви з огляду на невеликий розмір суми позову, щодо якої суд вважає неспівмірними заходи про арешт рухомого та нерухомого майна Боржника.

Керуючись ст.ст. 86, 136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Застосувати заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" (49000, м.Дніпро, вул.Космічна (Соборний район), будинок 20, ), в межах суми стягнення у розмірі 54079,94 грн, до набрання рішенням по справі законної сили.

В решті заяви відмовити.

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 75; ідентифікаційний код 26510514)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРК РОЗВАГ - ЛАВИНА" (49000, м.Дніпро, вул.Космічна (Соборний район), будинок 20, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.03.2026, відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся