У Х В А Л А

18 березня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1215/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали за заявою боржника
БОРЖНИК: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання) АДРЕСА_2 (фактичне місце проживання)
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

за відсутності представників учасників у справі про неплатоспроможність, які в судове засідання не з`явилися

В судовому засіданні 18.03.2026, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було підписано скорочену ухвалу.

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 19.12.2025 ОСОБА_1 (надалі боржник) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що згідно конкретизованого списку кредиторів та боржників він має кредиторську заборгованість в сумі 184 180,01 грн, припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, а також наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2025 постановлено прийняти заяву боржника до розгляду; підготовче засідання суду призначити на 19 січня 2026 року.

В підготовчому засіданні 19.01.2026 оголошено перерву до 27.01.2026, зобов`язано боржника надати інформацію з Українського бюро кредитних історій, сформовану напередодні звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також письмові пояснення стосовно витрат за оренду квартири та комунальних платежів.

Відповідна інформація подана боржником до Господарського суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» 26.01.2026.

За заявами боржника підготовчі засідання 19.01.2026 та 27.01.2026 проведені в режимі відеоконференції.

При цьому, суд вказує, що після перерви, оголошеної в підготовчому засіданні 27.01.2026 для підготовки та проголошення скороченої ухвали, виявлено непрацездатність системи відеоконференцзв`язку: у зв`язку з технічними проблемами на сервісі Easycon було неможливо підключитися до системи відеоконференцзв`язку Easycon (Акт № 7-26 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку від 27.01.2026).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2026 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Мотальову-Кравець В.Ю.; визначено дату проведення попереднього засідання суду 18 березня 2026 року.

Боржниця та арбітражний керуючий Мотальова-Кравець В.Ю. належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 18.03.2026 попереднього засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздрукованими з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», однак процесуальним правом на участь у ньому не скористалися.

29 січня 2026 року на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за №78328.

У встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства строк заяви кредиторів з вимогами до боржника до Господарського суду Чернігівської області не надходили.

12.03.2026 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 12.03.2026 арбітражного керуючого Мотальової-Кравець В.Ю. про відкладення розгляду справи.

В обгрунтування даної заяви керуючий реструктуризацією вказує, що станом на 11.03.2026 у встановлений законом строк жодних заяв з вимогами до боржниці ОСОБА_1 їй на розгляд не надходило; як наслідок існує необхідність у наданні можливості додаткового строку кредиторам на подання заяв з грошовими вимогами до боржника.

Розглянувши дану заяву, суд постановив протокольну ухвалу про залишення її без задоволення, оскільки як вже було вказано вище оголошення про відкриття провадження у справі неплатоспроможність ОСОБА_1 було офіційно оприлюднено 29 січня 2026 року, як наслідок відповідний процесуальний строк сплинув 02.03.2026 (з урахуванням передбачених ст.116 Господарського процесуального кодексу України правил обчислення процесуальних строків).

На дату проведення даного попереднього засідання минув значний час з дня оприлюднення відповідного оголошення (48 днів), що, на думку суду, є достатнім строком для реалізації кредиторами свого обов`язку на подання до господарського суду письмових заяв з вимогами до боржника.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Призначенням цих норм визначено забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ «Відновлення платоспроможності фізичних осіб» законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

КУзПБ запроваджено «добровільне банкрутство» боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 - 11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Задля ефективної реалізації боржником цього права КУзПБ передбачає участь арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи, залежно від судової процедури - як керуючого реструктуризацією боргів або керуючого реалізацією майна боржника.

Поряд із загальним правовим статусом арбітражного керуючого закріпленим у статті 12 КУзПБ, деякі його аспекти у справах про неплатоспроможність фізичних осіб конкретизовано статтею 114 КУзПБ, а особливості механізму реалізації - у інших нормах Книги четвертої цього Кодексу.

За частиною першою статті 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати інформацію і документи, що містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; здійснювати огляд майна боржника.

Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість (пункт 1 частини другої статті 114 КУзПБ).

Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника (частина третя статті 122 КУзПБ).

На результатах таких заходів, за приписами частини сьомої статті 123 та частини першої статті 124 КУзПБ, ґрунтуватиметься план реструктуризації боргів боржника, а у разі виявлення керуючим реструктуризацією та неусунення боржником неповноти/недостовірності інформації у декларації про його майновий стан - рішення про закриття провадження у справі.

Тому, керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Суд зауважує, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів.

Суд наголошує на ключовій ролі арбітражного керуючого на цьому етапі справи про неплатоспроможність фізичної особи, адже саме йому належить подати суду на затвердження план реструктуризації боргів боржника, тому керуючий реструктуризацією зобов`язаний забезпечити розроблення такого плану відповідно до вимог статті 124 КУзПБ та з урахуванням економічно обґрунтованих пропозицій сторін, а також у встановлені строки подати його на схвалення зборам кредиторів та для затвердження - суду.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою КУзПБ «Відновлення платоспроможності фізичної особи» (стаття 113 КУзПБ).

За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені частиною першою статті 90 КУзПБ з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої КУзПБ свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.

Так, частиною сьомою статті 123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Суд звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, суд наголошує на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

У абзаці п`ятому частини сьомої статті 123 КУзПБ визначено, що господарський суд протягом одного року з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність з підстав, визначених цією частиною, не може відкрити провадження у новій справі про неплатоспроможність щодо того самого боржника.

Таким чином, зібравши певний перелік підстав для закриття провадження у справі в окремій нормі (частина сьома статті 123 КУзПБ), законодавець акцентував насамперед на спеціальних наслідках її реалізації - неможливості протягом року повторно скористатися такою процедурою для очевидно недобросовісного боржника.

Тому, перелік підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ слід тлумачити як вичерпний лише в аспекті застосування передбачених цією ж нормою обмежувальних наслідків такого закриття.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Відповідні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

В силу пункту 11 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 затверджено форму Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Пунктом 4 Розділу "Примітки" зазначеного вище Наказу встановлено, що декларація заповнюється власноруч або з використанням засобів комп`ютерної техніки українською мовою та не повинна містити виправлень, підчисток, помарок, дописок і закреслень.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

Суд також звертається до позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 щодо того, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Суд зауважує, що інформація, яка міститься в державних реєстрах прав на нерухоме майно, рухоме майно тощо має офіційний характер, тож з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником та відображена в декларації про майновий стан, а в подальшому належно перевірена керуючим реструктуризацією задля складання звіту про результати перевірки декларації боржника.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що за частиною першою статті 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати інформацію і документи, що містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; здійснювати огляд майна боржника.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №916/1482/21.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як було встановлено господарським судом під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі № 927/1215/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ухвала від 27.01.2026) «… ОСОБА_1 згідно конкретизованого списку кредиторів і боржників на день звернення до суду має заборгованість в загальному розмірі 184 180,01 грн, у т.ч. перед ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в розмірі 8 835,00 грн, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в розмірі 43 344,54 грн, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в розмірі 79 026,20 грн, ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» в розмірі 20 322,30 грн, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в розмірі 32 651,97 грн.

За інформацією Українського бюро кредитних історій загальна поточна заборгованість ОСОБА_1 становить 154 191,87 грн (прострочена).

В підготовчому засіданні господарським судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

В той же час, відомостями з Українського бюро кредитних історій підтверджується факт припинення погашення боржником кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Крім того, матеріалами справи підтверджується наявність обставин, які підтверджують, що боржник протягом наступних 12 місяців не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання (загроза неплатоспроможності).

Так, середньомісячний дохід боржника за січень-жовтень 2025 року становить 37 108,38 грн. В той же час, боржник має заборгованість перед кредиторами в загальному розмірі 184 180,01 грн; інших доходів або ліквідних активів боржник не має.

Згідно пояснень ОСОБА_1 її щомісячна заробітна плата становить приблизно 22 000,00 грн, яка часто використовується не тільки для потреби у їжі для неї та дитини, а і для покриття витрат на проживання та комунальні послуги; так, за оренду житла боржниця сплачує щомісяця 5 000,00 грн, за комунальні послуги (опалення, вода, електроенергія, газ, вивіз сміття) 2 000,00-3 000,00 грн на місяць.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, що потребує значних фінансових витрат, зокрема, на придбання службової форми та спорядження (для виконання службових обов`язків часто самостійно боржниця купує одяг (термобілизну, взуття та інше спорядження за її розміром та потрібної якості)) (щомісячно розмір відповідних витрат становить приблизно 2 000,00 грн).

Також суд враховує, що боржниця самостійно виховує доньку, що також потребує значних фінансових ресурсів.»

В деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022-2025 (станом на 01.11.2025) роки членами сім`ї боржника значаться:

мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ),

донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

За інформацією ОСОБА_1 станом на день звернення до суду з даною заявою вона проходить службу у Збройних Силах України (Військова частина НОМЕР_4 , молодший сержант) (Відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб (довідка сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 11.11.2025 17:27); довідка від 13.03.2025 №31 Військової частини НОМЕР_4 ).

Згідно сформованого за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпиємців та громадських формувань боржник не має статусу фізичної особи-підприємця.

Згідно декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022-2025 (станом на 01.11.2025) роки суми одержаного (нарахованого) боржником доходу у відповідний період становили:

за 2022 рік 310 331,98 грн (інші види доходів/грошові виплати),

за 2023 рік 506 750,33 грн (інші види доходів/грошові виплати),

за 2024 рік 274 151,17 грн (інші види доходів/грошові виплати),

за 2025 рік (станом на 01.11.2025) 371 083,84 грн (інші види доходів/грошові виплати).

Розмір отриманого в 2022-2025 (станом на 01.11.2025) роках боржником доходу узгоджується з даними Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит в електронному вигляді від 11.11.2025 за період з січня 2022 року по вересень 2025 року.

Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2025 рік (станом на 01.11.2025) містить відомості про доходи та інші грошові виплати членів сім`ї боржника, а саме матері ОСОБА_2 , у т.ч.:

за 2022 рік 52 986,13 грн, з яких 35 416,11 грн заробітна плата, 17 570,02 грн інші види доходів/грошові виплати),

за 2023 рік 42 450,77 грн (заробітна плата),

за 2024 рік 114 305,79 грн (заробітна плата),

за 2025 рік (станом на 01.11.2025) 121 684,98 грн (заробітна плата).

Розмір отриманого в 2022-2025 (станом на 01.11.2025) роках матір`ю боржника доходу узгоджується з даними Пенійсного фонду України та Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.12.2025.

Декларації за 2022-2025 (станом на 01.11.2025) роки не містять відомостей про нерухоме майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника.

Відомості про відсутність у боржника будь-якого майна узгоджується з наявними в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованою 21.11.2025 № 453186558; Розширеним витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 100350105 від 21.11.2025; листом від 07.10.2025 № 31/3309АЗ-25150-2025 Головного сервісного центру МВС.

Декларації за 2022-2025 (станом на 01.11.2025) роки не містять відомостей про майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім`ї боржника.

Відомості про відсутність у членів сім`ї боржника будь-якого майна узгоджується з наявними в матеріалах справи Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованими 21.11.2025 № 453186485 та № 453186423; Розширеними витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21.11.2025 № 100350111 та № 100350114; листом від 07.10.2025 № 31/3309АЗ-25150-2025 Головного сервісного центру МВС.

Звертаючись з даною заявою ОСОБА_1 повідомляє суд про відкриті рахунки в банківських установах та залишки грошових коштів на них.

Вказаною вище ухвалою від 27.01.2026, серед іншого, зобов`язано керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Мотальову-Кравець В.Ю. в строк до 06.03.2026 включно направити до господарського суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

На виконання даної вимоги, 12.03.2026 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 12.03.2026 арбітражного керуючого Мотальової-Кравець В.Ю., додатком до якої є Звіт від 11.03.2026 про результати перевірки декларації фізичної особи ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що «В декларації боржниці ОСОБА_1 за 2024 рік виникли неточності.

1. В Декларації за 2024р. не відображено дохід від Універсал Банку в сумі 62,13 грн, який вказано в Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків по сумі виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 11.11.2025р.

2. Згідно наданого ОСОБА_1 реєстру кредиторів в 2024 році боржником було взято на себе грошові зобов`язання у розмірі 184180,01 грн., …

Таким чином, в п. 69 «Інші грошові зобов`язання» боржниці усього, декларації за 2024 рік слід зазначити загальну суму взятих на себе грошових зобов`язань. …

В декларації боржниці ОСОБА_1 за 2025 рік виникли неточності.

1. Згідно наданого ОСОБА_1 реєстру кредиторів в 2025 році боржницею було взято на себе грошові зобов`язання у розмірі 184180,01 грн., …

Таким чином, в п. 69 «Інші грошові зобов`язання» боржника усього, декларації за 2025 рік слід зазначити загальну суму взятих на себе грошових зобов`язань.

Також п. 43 Декларації за 2025 рік потребує внесення відомостей щодо відкритих рахунків та залишкам по них.»

16.03.2026 боржницею через систему «Електронний кабінет» до Господарського суду Чернігівської області подані виправлені декларації про майновий стан за 2024-2025 роки.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому, реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період (див. постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, оскільки у частині п`ятій статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 916/1941/21.

Наведене вище свідчить про реалізацію ОСОБА_1 як фізичною особою, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, обов`язку надавати достовірну інформацію про все наявне майно; як наслідок суд відмічає добросовісність поведінки боржника та його співпрацю з іншими учасниками у справі про неплатоспроможність та судом, його відкритість, що полягає у сумлінному виконанні обов`язків боржника, не приховуванні обставин, через які він потрапив у стан неплатоспроможності, а також інформації щодо свого теперішнього фінансового стану та наявних у нього та членів його сім`ї активів, наданні пояснень стосовно тих чи інших обставин, щодо яких у суду або інших учасників у справі про неплатоспроможність виникали сумніви.

За таких обставин, підстави для закриття провадження у справі за ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

За змістом ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

29 січня 2026 року на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за №78328.

Як свідчать матеріали справи, а також дані комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», у встановлений строк заяви про визнання кредиторських вимог до боржника до Господарського суду Чернігівської області не надходили.

За змістом п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог. Провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадку, передбаченому п. 8 частини першої цієї статті лише до визнання боржника банкрутом.

Зважаючи на те, що після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за її заявою до боржниці не висунуто вимог, подальше провадження у справі про неплатоспроможність є неможливим. Тому суд закриває провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Постановляючи дану ухвалу, суд вважає за необхідне вказати, що ним не може бути взята до уваги правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 05.10.2022 у справі № 921/39/21, щодо обов`язку арбітражного керуючого керуючого реструктуризацією у випадку, якщо після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи конкурсними кредиторами не подано у визначений законом строк заяв з грошовими вимогами до боржника, письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника, як така, що станом на 18.03.2026 є нерелевантною до правовідносин в межах справи № 927/1215/25.

Так, в межах справи № 921/39/21 було постановлено ухвалу про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції станом на 14.04.2023 включно), оскільки обставини не звернення кредиторів до боржника з грошовими вимогами унеможливило встановлення судом ознак неплатоспроможності боржника.

Натомість Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 20 березня 2023 року № 2971-IX, який набрав чинності з 15.04.2023, до Кодексу України з процедур банкрутства були внесені зміни, зокрема, шляхом викладення ч. 1 ст. 90 в новій редакції, яка однією з підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачає те, що до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог (п. 8 ч. 1 ст. 90 цього Кодексу).

За висновками ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей [див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «C. Г. та інші проти Болгарії» (C. G. and Others v. Bulgaria) від 24 квітня 2008 року (заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine) від 09 січня 2013 року (заява № 21722/11, § 170)].

Суд вважає, що норми законодавства України про неплатоспроможність у даних правовідносинах є чіткими і зрозумілими, прогнозованими в застосуванні та відповідають критерію «якості закону»: виявлення всіх кредиторів здійснюється шляхом офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства (ч. 6 ст. 119 цього Кодексу); кредитори зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 цього Кодексу); господарський суд закриває провадження у справі про неплатоспроможність у разі якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за його заявою не висунуто вимог (п. 8 ч. 1 ст. 90 цього Кодексу) та зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню (ч. 4 ст. 90 цього Кодексу).

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено обов`язку для арбітражного керуючого або суду повідомляти кредиторів про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у інший спосіб, ніж офіційне оприлюднення відповідного оголошення на офіційному веб порталі Судової влади України. І саме кредитори несуть ризики настання наслідків, пов`язаних з невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Продовження ж процедури реструктуризації боргів за відсутності законодавчо встановлених підстав покладає на боржника додаткові витрати на сплату грошової винагороди арбітражному керуючому.

Керуючись ст. 2, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника та повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Мотальової-Кравець Валерії Юріївни.

Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) закрити.

Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Копії цієї ухвали надіслати боржнику ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), арбітражному керуючому Мотальовій-Кравець В.Ю. (61002, м. Харків, вул. Г.Сковороди, 57, офіс 10) та Носівському районному суду Чернігівської області (17100, м. Носівка Чернігівської області, вул. Комунальна, 28 ()).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена та підписана 23.03.2026.

Дата набрання ухвалою законної сили 18.03.2026.

Суддя А.С. Сидоренко