про стягнення 52 039, 69 грн,
Представник сторін: не викликались
До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Глазго-08» (далі за текстом - ПП «Глазго-08», Позивач) з позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі за текстом - Київська митниця, Відповідач) про стягнення 43 877 грн збитку, завданого неправомірними рішенням Відповідача, 6 040, 59 грн нарахованих інфляційних втрат та 2 122, 10 грн - 3 % річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 позов ПП «Глазго-08» задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Глазго-08» збитки в розмірі 43 877 грн, стягнуто з Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь ПП «Глазго-08» судовий збір - 2 042, 43 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

11.03.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 051, 38 грн.

16.03.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Відповідача на заяву щодо ухвалення додаткового рішення.

17.03.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення на заперечення Відповідача на заяву щодо ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 3 статті 244 ГПК України закріплено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що в прохальній частині позовної заяви Позивач просить суд стягнути в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн, докази понесення яких Позивачем будуть надані у відповідності до вимог частини 8 статті 129 ГПК України.

В силу зазначеного розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу судом при ухваленні рішення не здійснено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення за заявою Позивача.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Позивачами до матеріалів справи надано наступні копії документів:

- договір від 26.12.2025 про надання правничої допомоги, яким визначено, що розмір та порядок оплати гонорару визначається в додатках до нього;

- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1615 від 19.03.2009;

- ордер серії АХ № 1315277 від 26.12.2025;

- додаток № 1 до договору від 26.12.2025 про надання правничої допомоги, згідно якого сторонами узгоджено вартість послуг адвоката в межах розгляду справи № 910/16244/25 на суму 14 051, 38 грн. з прив`язкою до розміру мінімальної заробітної плати;

- Акт наданих послуг № б/н від 10.03.2026 на суму 14 051, 38 грн, підписаний сторонами без зауважень та претензій.

Додатком № 1 сторонами погоджено, що сума 14 051, 38 грн. складається з наступних послуг адвоката:

- вивчення документів та надання усної консультації клієнту - 1 088, 88 грн;

- складання та подання позовної заяви - 4 323, 50 грн;

- складання та подання відповіді на відзив - 2 161, 75 грн;

- складання та подання додаткових пояснень від 03.02.2026 - 2161,75 грн;

- складання та подання додаткових пояснень від 12.02.2026 - 2161,75 грн;

- складання та подання додаткових пояснень від 23.02.2026 - 2161,75 грн.

При формування вартості вказаних послуг Позивач посилається на розмір адвокатського гонорару за годину роботи, що становить 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати, затверджений рішенням № 13/1/7 від 21.07.2021 Ради адвокатів Харківської області.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 та 2 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечення Відповідача фактично зводяться до неможливості покладення на нього обов`язку відшкодування заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу оскільки Київська митниця фінансується з Державного бюджету України та має обмежене фінансування.

Крім того, на переконання Відповідача, заявлені Позивачем витрати не відповідають складності справи, ціні позову та обсягу виконаних робіт, а сама справа є незначної складності.

Також Позивачем не надано до справи докази сплати коштів за послуги надані адвокатом у заявленому до відшкодування розмірі.

Суд, дослідивши надані сторонами докази та викладені позиції сторін, зазначає наступне.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Суд зазначає, що Відповідач у наданих запереченнях не послався конкретно на критерії, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, яким не відповідають заявлені до відшкодування витрати.

Так, Відповідачем процитовано частину 4 статті 126 ГПК України та виснувано, що заявлені до відшкодування витрати не відповідають складності справи, ціні позову та обсягам робіт.

Із зазначеним суд не може погодитись, оскільки перш за все даний позов став наслідок неправомірних дій Відповідача (в межах спірних правовідносин).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

Заперечення Відповідача в частині завищеності заявлених до відшкодування витрат є суб`єктивною думкою сторони та не підтверджуються доказами.

Натомість суд зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 922/1964/21 від 16.11.2022 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Фінансування Відповідача за рахунок коштів держаного бюджету жодним чином не спростовує факт обґрунтованого звернення Позивача до суду з позовом та понесення ним витрат на правничу допомогу у зв`язку із вчиненням адвокатом дій в межах та задля повноцінного розгляду справи.

При цьому суд вказує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено

Дана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

В сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що визначений Позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає виконаному адвокатом обсягу робіт при розгляді справи, не є завищеним чи таким, що не відповідає складності справи у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а заперечення Відповідача є необґрунтованими в силу чого не можуть бути прийняті судом.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України закріплено, що інші судові витрати, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частинами 1-2 статті 74, статтею 76, 86, 123, 126, 129, 221 та 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Глазго-08» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/16244/25 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Київської митниці (вул. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124; ідентифікаційний код 43997555), як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Дегтярівська, буд. 11Г, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 43115923) на користь Приватного підприємства «Глазго-08» (вул. Дарвіна, буд. 12, кв. 49, Харківська обл., 61002; ідентифікаційний код 35974177) витрати на професійну правничу допомогу - 11 847 (одинадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн 35 коп.

3. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 23.03.2026

Суддя Антон ПУКАС