ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

26 березня 2026 р. м. Рівне Справа № 924/211/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., перевіривши матеріали

позовної заяви Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" (35338, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Ясининичі, вул.Франка Івана, 2а; )

до відповідача-1 Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вул. Пилипчука, буд. 3; )

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" (

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2026 року до Господарського суду Хмельницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управляння з питань реєстрації Хмельницької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Воротної Олени Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 81268241 від 10.10.2025, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відомості про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД РЕМАРК» на земельну ділянку з к.н. :01:008:0195, площею 0,1862 га.

Позовні вимоги ПП «Західпроменерго» ґрунтуються на тому, що державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ТОВ «ТД Ремарк» здійснена державним реєстратором із порушенням вимог закону. Внаслідок означеного рішення відбулося незаконне вибуття земельної ділянки з володіння Рівненської міської ради, що порушує права Ради і законні інтереси ПП «Західпроменерго». ПП «Західпроменерго» набуло право власності на земельну ділянку відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2024, законність набуття права власності була підтверджена постановою Північно-західний апеляційний господарський суду від 26.03.2025 у справі № 918/619/24, у зв`язку із чим, ПП "Західпроменерго" уклало 29.07.2025 договір іпотеки, за яким передало вказану земельну ділянку в іпотеку, в якості забезпечення боргових зобов`язань ТОВ-Фірма «Кортакоз». Однак згодом постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2025 по справі №918/619/24 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 918/619/24 було скасовано, а рішення Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 залишено в силі. Цим рішенням від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 було визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго" і було зобов`язано ПП "Західпроменерго" передати (повернути) Рівненській міській раді земельну ділянку з к.н. :01:008:0195. Жодної передачі земельної ділянки між сторонами на виконання рішення у справі № 918/619/24 не відбулося, оскільки відсутній будь-який акт приймання передачі. В подальшому, 08.10.2025 право власності на земельну ділянку з к.н. :01:008:0195 було перереєстровано з ПП «Західпроменерго» на ТОВ «ТД Ремарк» на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора Воротної Олени Іванівни від 10.10.2025. ПП «Західпроменерго» ставить під сумнів законність державної реєстрації прав власності на земельну ділянку за ТОВ «ТД Ремарк», адже на переконання позивача єдиною особою яка могла б отримати земельну ділянку за рішенням суду у справі № 918/619/24 є Рівненська міська рада. Державним реєстратором було проігноровано встановлений судовим рішенням порядок виконання, реєстрація права власності за ТОВ «ТД Ремарк» була здійснена за відсутності належних правовстановлюючих документів, які б підтверджували перехід права власності саме від Рівненської міської ради до ТОВ «ТД Ремарк», зокрема без оформлення акту приймання-передачі земельної ділянки, що є обов`язковим елементом виконання відповідного судового рішення та укладеного договору. Таким чином, державна реєстрація права власності за ТОВ «ТД Ремарк» суперечить вимогам законодавства, порушує принципи достовірності та повноти відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також порушує права та законні інтереси ПП «Західпроменерго» як особи, права якої безпосередньо зачіпаються внаслідок неправомірних реєстраційних дій. Окрім того, як слідує із відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державну реєстрацію речових прав було проведено 08.10.2025 в той же час рішення про державну реєстрацію, державним реєстратором було прийнято лише 10.10.2025. З наведеного слідує, що державним реєстратором було порушено хронологічний порядок виконання реєстраційних дій.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2026 у справі № 924/211/26 постановлено справу № 924/211/26 за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управляння з питань реєстрації Хмельницької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області (33013, вулиця Тараса Давидюка, 26-А, Рівне, Рівненська область).

24 березня 2026 року матеріали справи № 924/211/26 надійшли до Господарського суду Рівненської області.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 924/211/26 розподілено судді Пашкевич І.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що відповідач-1 Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради не є юридичною особою, а є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Враховуючи цивільно-правове становище філій та представництв, недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.07.2024 у справі № 522/2362/22.

Відтак у спірних правовідносинах за правилами, встановленими процесуальним законодавством, позивачем/відповідачем може виступати юридична особа.

При цьому Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради не може виступати самостійною стороною спору, адже не є самостійним суб`єктом господарювання.

Таким чином, позов має бути спрямований саме до юридичної особи - УПРАВЛІННЯ З ПИТАНЬ РЕЄСТРАЦІЇ ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ().

Згідно з ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження в судах із цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, пункти 28-36).

Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Великої Британії» Ashingdane v. the. UnitedKingdom). Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» Bellet v. France).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу, що припис «справа не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства» стосується як позовів, які не можна розглядати за правилами господарського або цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20, від 26.02.2020 у справі № 1240/1981/18, від 28.04.2020 у справі № 607/15692/19, від 30.06.2020 у справі № 333/6816/17).

Таким чином, позов пред`явлений до відповідача-1, який не є юридичною особою, з урахуванням суб`єктного складу не підлягає розгляду судом, а тому суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до відповідача-1 Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Нормами ч. 1 ст. 176 ГПК України, зокрема, встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Господарський суд, здійснивши перевірку позовної заяви на предмет відповідності вимогам ГПК України встановив, що підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, відсутні, а подані матеріали є достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду виходячи з такого.

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд, дослідивши матеріали позовної заяви, врахувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, категорію та складність справи тощо, дійшов висновку про те, що подані матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі та про те, що вказана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження.

Суд роз`яснює, що ГПК України надає учасникам справи можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Вхід (авторизація) до підсистеми відеоконференцзв`язку можливий тільки через Електронний кабінет Електронного суду. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Суд за клопотанням учасника справи може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за 5 днів до відповідного судового засідання.

Частиною 4 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У свою чергу, в силу приписів ст. ст. 166, 167 ГПК України суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, який дозволить іншим учасниками справи їх отримати завчасно до початку розгляду справи по суті.

Подання відповіді на відзив та заперечень в силу приписів ГПК України поставлене в залежність від подання відповідачем відзиву.

В той же час при відкритті провадження у справі судом встановлено, що Приватне підприємство "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Рівненську міську раду.

В обґрунтування необхідності залучення позивач вказує, що Рівненська міська рада є законним одержувачем земельної ділянки за рішенням суду у справі № 918/619/24, на яку поширюються наслідки оскаржуваної реєстрації. Оспорюване рішення державного реєстратора безпосередньо зачіпає майнові права та законні інтереси Рівненської міської ради, адже реєстрація права власності на земельну ділянку із ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" одразу на ТОВ «ТД РЕМАРК» відбулася в обхід Рівненської міської ради без попереднього укладення акту приймання-передачі земельної ділянки. Враховуючи викладене, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також недопущення порушення прав та законних інтересів Рівненської міської ради, позивач вважає за необхідне залучити її до участі у справі як третю особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 ГПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Згідно з ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені ст. 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Таким чином, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін.

Отже, особа, яку зазначає позивач як третю особу без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін справи у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Підставою для вступу (залучення) в судовий процес таких третіх осіб є їх заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в них права на позов або пред`явлення до них позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше такі особи можуть мати самостійні вимоги на предмет спору.

Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.

Суть інституту третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, полягає в тому, що його застосування слугує процесуальним забезпеченням права регресу, а умова, що за законом третя особа залучається чи вступає у справу на стороні позивача чи відповідача, передбачає, що участь у процесі третьої особи випливає з тих відносин, які пов`язують її з однією із сторін у процесі. Отже, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Тобто такі особи не є суб`єктами спірних правовідносин, тому суд не вирішує питання про їх права та обов`язки. Судове рішення лише в майбутньому може вплинути на їх права та обов`язки щодо якоїсь із сторін у спорі, зокрема в разі пред`явлення до них регресного позову (Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 24.01.2024 у справі № 757/31237/18 (провадження №61-12520св23)).

Зважаючи, що статус Рівненської міської ради як власника земельної ділянки з к.н. :01:008:0195 відновлено за результатами набрання законної сили рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24, а в подальшому власника означеної земельної ділянки змінено на ТОВ "ТД РЕМАРК", - суд дійшов висновку про наявність підстав для її залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 50, 51, 162-164, 174-176, 234, 235 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У відкритті провадження за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до відповідача-1 Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - відмовити.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 924/211/26 за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

3. Заяву Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - задовольнити.

4. Залучити Рівненську міську раду (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12а, ) до участі у справі № 924/211/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

5. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

6. Підготовче засідання у справі призначити на "21" квітня 2026 р. на 14:10 год.

7. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, в залі судових засідань № 10.

8. Запропонувати сторонам подати до суду:

а) позивачу:

- відповідь на відзив і всі докази (які можливо доставити до суду) у 5-денний строк з дня отримання відзиву, а також докази направлення відповіді на відзив іншим учасникам справи;

б) відповідачу:

- відзив на позовну заяву і всі докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності) - протягом 15-денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та додані до нього документи, докази такого направлення надати суду;

- у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив і всі докази (які можливо доставити до суду) з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення іншим учасникам справи та надати суду докази такого скерування;

в) третій особі: письмові пояснення із урахуванням підстав та предмету позову у справі; одночасно надіслати пояснення іншим учасникам справи та надати суду докази такого скерування.

9. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 3, 4 ст. 80 ГПК України).

10. Звернути увагу сторін на положення ст.ст. 74, 80, 81 ГПК України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання доказів, їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

11. Попередити сторін, що відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

12. Звернути увагу сторін на те, що копії письмових доказів, які подаються, повинні бути оформлені відповідно до вимог ч. 4 ст. 91 ГПК України.

13. Повідомити сторін про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Згідно з ч. 2 ст. 235 ГПК України вказана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич