РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2026Справа № 910/463/26

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Самошиній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Київської міської ради

вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВІНВЕСТ"

вул. Гетьмана Павла Полуботка, 34, м. Київ, 02094

про стягнення 2 019 573,50 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВІНВЕСТ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з 27.08.2019 до 29.05.2024 у сумі 2 019 573,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2026 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 25.02.2026.

03.02.2026 відповідачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому Товариство просило суд витребувати у позивача інформацію про припинення права користування (постійного) земельною ділянкою площею 1,5396 га (кадастровий номер :66:199:0002), що перебувала у користуванні Приватного акціонерного товариства "Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" відповідно до Державного акту від 01.01.1987 року, Б № 025399 та дату такого припинення.

03.02.2026 Товариством обмеженою відповідальністю "КИЇВІНВЕСТ" у системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує, вказує, що позивачем не доведено підстав для стягнення нарахованої заборгованості.

09.02.2026 Київська міська рада подала до суду відповідь на відзив із спростування аргументів та заперечень відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 25.02.2026 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.03.2026.

У судове засідання, призначене на 11.03.2026 з`явився представник позивача. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 11.03.2026, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд уважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності відповідача та за поданими позивачем в матеріали справи доказами.

У судовому засіданні 11.03.2026 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників справи, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Київська міська рада ухвалила рішення від 30.05.2024 № 628/8594 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВІНВЕСТ» земельної ділянки в оренду для реконструкції існуючого нерухомого майна під комплекс будівель багатофункціонального громадського та оздоровчого призначення на вул. Гетьмана Павла Полуботка, 34 у Дніпровському районі міста Києва».

Згідно з вказаним рішенням вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВІНВЕСТ», за умови виконання пункту 4 цього рішення, в оренду на 15 років земельну ділянку площею 1,5396 га (кадастровий номер :66:199:0002) для реконструкції існуючого нерухомого майна під комплекс будівель багатофункціонального громадського та оздоровчого призначення (код виду цільового призначення - 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку) на вул. Гетьмана Павла Полуботка, 34 у Дніпровському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 серпня 2019 року, номер відомостей про речове право 32971118).

Підпунктом 4.9 пункту 4 цього рішення запропоновано ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» сплатити безпідставно збереженні кошти за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі розрахунку Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент).

За твердженням позивача, котре належними та допустимими доказами не спростовано відповідачем, Договір оренди не укладено.

Рішенням Київської міської ради від 08.09.2022 № 5430/5471 «Про перейменування вулиці Попудренка в Деснянському та Дніпровському районах міста Києва» перейменовано вулицю Попудренка в Деснянському та Дніпровському районах міста Києва на вулицю Гетьмана Павла Полуботка.

За доводами Київської міської ради, відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» не може бути визнане як її самовільне використання, однак, не надає права на її безоплатне використання.

Позивач стверджує, що відповідач не сплачував орендну плату за користування зазначеною земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на Земельній ділянці, що підтверджується інформаційною довідкою від 06.01.2026 № 459388795 з Державного реєстру речових прав на нерухоме, територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради є власником земельної ділянки площею 1,5396 га (кадастровий номер :66:199:0002) на вул. Гетьмана Павла Полуботка, 34 у Дніпровському районі міста Києва.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2024 № НВ-024, державна реєстрація земельної ділянки площею 1,5396 га (кадастровий номер :66:199:0002), вид цільового призначення земельної ділянки: 06.03 Для інших оздоровчих цілей на вул. Гетьмана Павла Полуботка, 34 у Дніпровському районі міста Києва, проведена 27.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.06.2019.

Отже, Земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України з 27.06.2019.

Згідно з інформаційною довідкою від 06.01.2026 № 459389127 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельній ділянці розташовані нежилий будинок - курортна бальнеолікарня, «А» загальною площею 11672,3 кв.м, та будівля гаражів, «В» загальною площею 356,9 кв.м, які протягом спірного періоду перебували на праві власності у ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2019 №424, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2019, номер запису про право власності 32971118.

Відповідно до інформаційної довідки від 06.01.2026 № 459390833 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2024 про примусове відчуження майна для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану, Акту № 1798 про примусове відчуження або вилучення майна, примусово відчужено нерухоме майно, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.05.2024 за Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України, номер запису про право власності 55247456.

Звертаючись до суду із позовом Київська міська рада, вказує, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач, як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що ТОВ "КИЇВІНВЕСТ" безоплатно використовувало земельну ділянку :66:199:0002 без правовстановлюючих документів на неї з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що є підставою для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з дати державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі 27.08.2019 до 29.05.2024 (день, що передує дню відчуження нерухомого майна) у розмірі 2 019 573,50 грн.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Матеріали справи свідчать, що відповідач був власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці у період з 27.08.2019 до 30.05.2024. Доказів зворотного відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент набуття відповідачем права власності, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, право власності у ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» на спірну земельну ділянку виникло підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2019 №424, проте між ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» та Київською міською радою Договір оренди не укладався, а отже в період з 27.08.2019 до 29.05.2024 відповідач користувався цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

В свою чергу, предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

За висновками суду, ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом 14.1.147 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та до 30.05.2024 не був постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Відповідно до п. 14.1.125 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з п. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

У відповідності до п. 288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

4. для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

5. для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Таким чином, Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Згідно з пунктом 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Індекс споживчих цін встановлюється Державною службою статистики України, є загальнодоступним, розміщується на їх офіційному сайті, а тому не потребує доказування.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, адже саме цей орган уповноважений реалізовувати державну політику у сфері земельних відносин значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 2023 рік - 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь); 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2020 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0. Таким чином, нормативна грошова оцінка Земельної ділянки визначалась відповідно до вимог законодавства, та становить: за 2024 рік - 26 587 901,79 грн (відповідно до інформації з листа Держгеокадастру); за 2023 рік - 25 297 718,16 грн (26 587 901,79/1,051), де зазначені: нормативно-грошова оцінка Земельної ділянки за 2024 рік; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік; за 2022 рік - 21 997 420,01 грн (згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2024 № НВ-024); за 2021 рік - 19 997 654,55 грн (21 997 420,01/1,1), де зазначені: нормативно-грошова оцінка Земельної ділянки за 2022 рік; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2021 рік; за 2020 рік - 19 997 654,55 грн (19 997 654,55/1,0), де зазначені: нормативно-грошова оцінка Земельної ділянки за 2021 рік; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2020 рік; за 2019 рік - 19 997 654,55 грн (19 997 654,55/1,0), де зазначені: нормативно-грошова оцінка Земельної ділянки за 2020 рік; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2019 рік.

Суд звертає увагу сторін на правові висновки, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2025 у справі № № 903/622/24, де суд виснував таке: « 5.10. Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок».

Враховуючи те, що Земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України 27.06.2019, дата набуття права власності на об`єкти нерухомого майна - 27.08.2019, доцільно стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з 27.08.2019 до 29.05.2024 (день, що передує дню відчуження нерухомого майна).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» у період з 27.08.2019 до 29.05.2024 не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Ставка орендної плати за користування Земельною ділянкою визначається таким чином:

за період з 27.08.2019 по 31.12.2019 відповідно до додатка 11 до рішення Київської міської ради від 13.12.2018 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік» № 416/6467;

за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 відповідно до додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2020 рік» від 12.12.2019 № 456/8029;

за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 відповідно до Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік» від 24.12.2020 № 24/24;

за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 відповідно до Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» від 09.12.2021 № 3704/3745;

за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 відповідно до Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2023 рік» від 08.12.2022 № 5828/5869;

за період з 01.01.2024 по 29.05.2024 відповідно до Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» від 14.12.2023 № 7531/7572.

У вказаних додатках до рішення Київської міської ради визначені розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) і до земель з видом цільового призначення - 06.03 Для інших оздоровчих потреб застосовується ставка орендної плати 3 %.

Відповідно до розрахунку Київської міської ради загальна сума відшкодування розраховується таким чином: 1. з 27.08.2019 по 31.12.2019 19 997 654,55*3%/365*127 днів = 208 742,64 грн 2. з 01.01.2020 по 31.12.2020 19 997 654,55*3%/366*366 днів = 599 929,64 грн; 3. з 01.01.2021 по 31.12.2021 19 997 654,55*3%/365*365 днів = 599 929,64 грн; 4. з 01.01.2022 по 31.12.2022 21 997 420,01*3%/365*365 днів = 659 922,60 грн; 5. з 01.01.2023 по 31.12.2023 25 297 718,16*3%/365*365 днів = 758 931,54 грн; 6. з 01.01.2024 по 29.05.2024 26 587 901,79*3%/366*150 днів = 326 900,43 грн, а разом: 208 742,64 + 599 929,64 + 599 929,64 + 659 922,60 + 758 931,54 + 326 900,43 = 3 154 356,49 грн, де зазначені: період (рік) розрахунку; нормативно-грошова оцінка Земельної ділянки за вказаний період; ставка орендної плати, яка підлягала застосуванню у відповідному періоді (році); кількість днів у відповідному році; кількість днів у відповідному періоді та сума сплати за відповідний період.

Також судом враховано, що за даними Головного управління ДПС у місті Києві інформація щодо задекларованих, сплачених податкових зобов`язань та заборгованості по земельному податку за земельну ділянку з кадастровим номером :66:199:0002 за спірний період до Лівобережної ДПІ ГУ ДПС у м. Києві, наведена у додатку №1, відповідно до якого сплачено податкових зобов`язань по земельному податку в такому розмірі: 2022 рік - 439 953,04 грн; 2023 рік - 365 711,52 грн; січень - травень 2024 року - 329 118,43 грн, що разом становить 1 134 782,99 грн.

За висновками суду, з ТОВ «КИЇВІНВЕСТ» доцільно буде стягнути безпідставно збережені ним кошти з урахуванням суми, сплаченої Відповідачем суми земельного податку.

Аналогічну правову позицію щодо правильності проведення розрахунку безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою шляхом зменшення суми, яка мала бути сплачена власником нерухомого майна у випадку належного оформлення права користування земельною ділянкою та укладення договору оренди землі, на суму сплаченого земельного податку, викладено в постановах Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 922/3684/20, від 13.07.2022 у справі № 922/246/21, від 10.10.2022 у справі № 922/1336/21, від 25.04.2023 у справі № 916/3390/21.

За наведених обставин, належною до сплати сумою орендної плати за період з 27.08.2019 до 29.05.2024, яка не сплачена відповідачем за користування змеленою ділянкою кадастровий номер :66:199:0002 є 3 154 356,49 грн., а відтак, з урахуванням сплаченого відповідачем земельного податку в розмірі 1 134 782,99 грн., вимоги про стягнення з відповідача 2 019 573,50 грн. є обґрунтованими.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує що матеріали справи не містять доказів належного оформлення ТОВ "Київінвест" права користування земельною ділянкою шляхом укладення відповідного договору оренди та початком відліку позивачем нарахування коштів. Виходячи з зазначеного, на переконання відповідача, позивачем безпідставно нараховано орендну плату за землю, як орендарю який мав вносити кошти орендодавцеві за користування земельною ділянкою на, якій розташовані об`єкти нерухомості відповідача, оскільки такий не являється орендарем земельної ділянки.

Проте, вказані аргументи та заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження. Оскільки, за висновками суду, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач, як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно у розмірі орендної плати.

З огляду на викладене, відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

Таким чином, аргументи та заперечення відповідача, що наведені у відзиві на позовну заяву, суд розглянув та відхилив, як такі, що не спростовують заявлених позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВІНВЕСТ» (вул. Попудренка, буд. 34, м. Київ, 02094; ) на користь Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01001; ) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,5396 га (кадастровий номер :66:199:0002) на вул. Гетьмана Павла Полуботка, 34 у Дніпровському районі міста Києва за період з 27.08.2019 до 29.05.2024 у розмірі 2 019 573,50 грн. та судовий збір у розмірі 24 234,88 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.03.2026

Суддя М.О. Лиськов