УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 913/504/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», скаржник)

на рішення Господарського суду Луганської області від 09.12.2025

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2026

у справі за позовом ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг»

до Управління освіти, культури, молоді та спорту Міловської селищної ради

про стягнення 1 770 813,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 17.03.2026 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 09.12.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №913/504/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення у розмірі 37 840,52 грн, в тому числі: у сумі 25 211,74 грн; пені у сумі 5 966,36 грн; 3% річних у сумі 1 645,76 грн; інфляційних втрат у сумі 5 016,66 грн та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути суму заборгованості у розмірі 37 840,52 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026 для справи №913/504/24 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді - Малашенкової Т.М., суддів Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає на неправильному застосуванні судами норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах: норми пунктів 1 та 3 частини першої статті 3, частин першої та другої статті 13, частин першої та другої статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII, Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», до правовідносин, що виникли в період листопада 2021-лютого 2022, з посиланням на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №908/1162/23, що не є тотожною; не застосуванням статті 58 Конституції України, статті 5 Цивільного кодексу України, статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», пункту 11 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: постачання природного газу на тимчасово окуповану територію у період лютого 2022 (з 24.02.2022- 28.02.2022), коли на законодавчому рівні не існувало жодних обмежень та заборон на здійснення поставки природного газу на тимчасово окуповану територію (смт. Мілове (З) Міловського р-ну, Луганської обл). Без врахування факту, що обмеження господарської діяльності на момент спірних правовідносин діяли тільки виключно відносно окупованих АР Крим та м. Севастополя, тобто на території, зазначені у пунктах 1-3 частини першої статті 3 Закону України від 31.11.2021 №1618-ІХ.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Отже, не є очевидно не прийнятною за пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024» (на момент подання позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року визначений у розмірі 3 028 грн.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» просить:

« 2. Скасувати рішення господарського суду Луганської області від 09.12.2025 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №913/504/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення у розмірі 37 840,52 грн, в тому числі:

у сумі 25 211,74 грн;

-пені у сумі 5 966,36 грн;

-3% річних у сумі 1 645,76 грн;

- інфляційних втрат у сумі 5 016,66 грн.

3. Прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Управління освіти, культури, молоді та спорту Міловської селищної ради задовольнити та стягнути суму заборгованості у розмірі 37 840,52 грн, в тому числі:

- основного боргу у сумі 25 211,74 грн;

- пені у сумі 5 966,36 грн;

-3% річних у сумі 1 645,76 грн;

- інфляційних втрат у сумі 5 016,66 грн».

Як вбачається зі змісту судових рішень з цієї справи, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 06.12.2024 звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Управління освіти, культури, молоді та спорту Міловської селищної ради (далі - Управління) боргу за поставлений природний газ за договором постачання природного газу в сумі 1 180 091,61 грн , пені в сумі 230 969,24 грн, 3% річних в сумі 74 428,24 грн, інфляційних втрат в сумі 285 324,19 грн, всього 1 770 813,28 грн.

Господарський суд Луганської області рішенням від 09.12.2025 у справі №913/504/24, залишеним без змін Східним апеляційним господарським судом постановою від 17.02.2026, позов ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до Управління про стягнення 1 770 813,28 грн задовольнив частково, стягнуто з Управління на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» борг в сумі 1 154 879,87 грн, пеню в сумі 225 002,88 грн, 3% річних в сумі 72 782,48 грн, інфляційні втрати в сумі 280 307,53 грн, судовий збір в сумі 20 795,67 грн, а у задоволенні решти позову відмовив.

Отже, з урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що сплата судового збору залежить від вимог скаржника та ураховуючи оскарження ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» рішення місцевого суду та постанови апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення коштів у розмірі 37 840,52 грн, а тому при поданні касаційної скарги в електронній формі через Електронний суд, скаржник мав сплати судовий збір за вимоги майнового характеру, з урахуванням одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та коефіцієнту 0,8, у сумі 4 844,80 грн (3 028 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році х 200% х 0,8).

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. При цьому у касаційній скарзі хоча й зазначено, що розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 4 844,80 грн, проте відповідний доказ про таку сплату скаржником не зазначено у додатках до касаційної скарги та не додано.

Враховуючи викладене вище, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн, який має бути перерахований за актуальними реквізитами, щодо сплати судового збору за подачу касаційної скарги до Верховного Суду на час вчинення такої дії.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України із наданням скаржникові строку для усунення зазначеного вище недоліку шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору за касаційну скаргу у сумі 4 844,80 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом (Касаційним господарським судом), які розміщені на сайті «Судова влада України» та є актуальними на час вчинення дії.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення недоліку або не в повному обсязі його усунення протягом установленого строку матиме наслідок повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України з огляду на зазначене вище.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи, ураховуючи приписи статей 6, 42, 291 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 174, 234, 235, 290, 291, 292 ГПК України, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Луганської області від 09.12.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №913/504/24 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліку через систему Електронний суд або поштою на адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова