СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

25 березня 2026 року м. Харків Справа № 922/489/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Євтушенка Є.В.,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Ногіна О.М., службове посвідчення;

від відповідачів: не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх. № 268 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 (повне рішення складено 25.12.2025) у справі № 922/489/22 (суддя Хотенець П.В.),

за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова,

до відповідачів:

1) Харківської міської ради,

2)Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради,

3) Товариства азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун",

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, Товариства азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун" про:

1) визнання незаконним та скасування пункту 3 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16;

2) визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 №5472-В-С, укладеного між територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Товариством азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. (реєстровий № 160);

3) скасування державної реєстрації права власності Товариства азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун" на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2017 (номер запису про право власності: 20711597), припинивши вказане право;

4) зобов`язання Товариства азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун" повернути (шляхом складання та підписання акта прийому-передачі) Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення другого поверху № 4-7, 4-8 площею 24,8 кв.м, в житловій будівлі літ. "А-2" розташовані за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №922/489/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке у подальшому неодноразово відкладалося.

26.09.2025 до суду першої інстанції Новобаварською окружною прокуратурою міста Харкова подано заяву про зміну предмету позову, в якій прокурор виключив першу та третю позовні вимоги та остаточно просив суд:

1) визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 № 5472-В-С, укладений між територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради. та Товариством азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун", посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Тихоновою І.В. (реєстровий № 160);

2) зобов`язати Товариство азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун" повернути (шляхом складання та підписання акта прийому-передачі) Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення другого поверху № 4-7, 4-8 площею 24,8 кв.м, в житловій будівлі літ. "А-2" розташовані за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 3 (на теперішній час - бульвар Гончарівський, 3) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації спірного нерухомого майна шляхом його викупу орендарем без здійснення невід`ємних поліпшень, що б надавало останньому переважне право на викуп нежитлових приміщень без проведення конкурсної процедури, тому договір купівлі-продажу суперечить вимогам законодавства та має бути визнаний недійсним, а об`єкт нерухомого майна - повернутий Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради.

В ході розгляду справи першим та другим відповідачами заявлено про застосування наслідків пропуску прокурором строку позовної давності.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/489/22 позов прокурора (з урахуванням заяви від 26.09.2025 про зміну предмету позову) задоволено повністю.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 № 5472-В-С, укладений між територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради. та Товариством азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. (реєстровий №160).

Зобов`язано Товариство азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун" повернути (шляхом складання та підписання акта прийому-передачі) Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення другого поверху № 4-7, 4-8 площею 24,8 кв.м, в житловій будівлі літ. "А-2" розташовані за адресою: м. Харків, вул. Конєва (на теперішній час бульвар Гончарівський), 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

Приймаючи рішення у даній справі, господарський суд першої інстанції виходив з такого:

- вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 № 5472-В-С підлягають задоволенню, оскільки Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації спірного майна шляхом викупу орендарем, а не шляхом аукціону чи конкурсу, адже матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що орендарем здійснювались які-небудь невід`ємні поліпшення орендованого ним майна; за висновками суду, обраний спосіб приватизації не тільки є незаконним, а й суперечить інтересам держави та територіальної громади;

- вимога про зобов`язання Товариство азербайджанських жінок міста Харкова "Айнур Хатун" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нерухоме майно спірні нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, бул. Гончарівський, 3, також підлягають задоволенню, оскільки належним способом захисту права власності територіальної громади міста у цьому разі є застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину (реституції);

- водночас, суд відхилив посилання відповідачів на необхідність застосування позовної давності з посиланням на норми абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", яка передбачає позовну давність для звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - три місяці, оскільки на час виникнення спірних правовідносин були чинні та діяли положення Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємства (малу приватизацію)", які не визначали спеціального строку позовної давності; з огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що трирічний строк позовної давності прокурором не пропущений, у зв`язку з чим заяви відповідачів про застосування строку позовної давності не підлягають задоволенню.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, відповідач-1 Харківська міська рада звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/489/22 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволення позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані наступним:

- прокурором не визначено, в чому саме полягає порушення інтересів держави, не обґрунтовано необхідність їх захисту, недотримано встановленого порядку звернення до суду, а тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави у справі №922/489/22;

- право орендаря на викуп орендованого майна виникло із положень ст. 289 Господарського кодексу України, ст. 777 Цивільного кодексу України, договору оренди і йому кореспондує обов`язок орендодавця у разі продажу майна здійснити продаж саме орендарю;

- сторони уклали договір купівлі-продажу при їх вільному волевиявленні та вчинили дії, які свідчать про прийняття їх до виконання, тобто дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, а їх внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, тому посилання прокурора на те, що спірні правочини не відповідають ст. 203 ЦК України не підтверджені належними та допустимими доказами;

- у разі застосування такого заходу, як витребування майна, не буде дотримано необхідного балансу, це потягне за собою виключно негативні наслідки, а відповідачі у справі понесуть "індивідуальний і надмірний тягар";

- з моменту набрання чинності Законом України від 18.01.2018 №2269 "Про приватизацію державного і комунального майна" (з 07.03.2018) позовна давність для звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації становить три місяці;

- оскільки прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації після набрання чинності зазначеним Законом (з 07.03.2018), тому до таких позовних вимог підлягає застосуванню спеціальна (скорочена) позовна давність у три місяці незалежно від дати укладання такого договору або дати прийняття органом приватизації рішення про приватизацію об`єкта нерухомого майна.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2026 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 поновлено Харківській міській раді пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/489/22; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/489/22 на 25.03.2026 о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №104.

24.02.2026 до Східного апеляційного господарського суду від Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Обґрунтовуючи свою позицію, прокурор посилається на помилковість доводів скаржника щодо пропуску прокурором строку спеціальної позовної давності (3 місяці). Прокурор наголошує, що оскільки спірна процедура приватизація була завершена до набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" (07.03.2018), яким запроваджено 3-х місячний строк оскарження приватизаційних договорів, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення Закону України "Про приватизації невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та загальні строки позовної давності тривалістю у три роки на підставі ст. 261 ЦК України, адже Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" не передбачає можливості застосування його дії у зворотному часі.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026, у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 25.03.2026 з`явилася прокурор Ногіна О.М. Уповноважені представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили. Належне повідомлення останніх про дату, час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи.

Під час підготовки справи до розгляду Східний апеляційний господарський суд установив, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.07.2025 передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №922/1414/20 за позовом виконувача обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури №1 до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради і ТОВ "Грань-Кор" про визнання недійсним договору, скасування рішення та повернення майна.

Передаючи справу №922/1414/20 на розгляд палати, колегія суддів виходила, зокрема, з того, що наразі існує чисельна судова практика суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за позовами прокурора про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, придбаного орендарями цього майна у процесі приватизації, та повернення цього майна до державної та/або комунальної власності. Колегія суддів при цьому зазначила, що Верховним Судом здебільшого підтримується позиція про те, що до позовів прокурора, поданих до суду після 07.03.2018, щодо договорів, укладених до 07.03.2018, підлягає застосуванню загальна, а не спеціальна позовна давність, передбачена ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", незалежно від дня, визначеного початком перебігу позовної давності.

Обґрунтовуючи підстави для передачі на розгляд палати, колегія суддів Верховного Суду у справі №922/1414/20 також зазначила, що не погоджується з такою позицією та вважає, що до позовів прокурора про визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених у процесі його приватизації до 07.03.2018, які подані до суду після 07.03.2018 та перебіг позовної давності за якими розпочався (за встановленими судами обставинами) після 07.03.2018, не можна застосовувати загальну позовну давність, а підлягає застосуванню скорочена позовна давність у три місяці, передбачена ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Поряд з цим, колегія суддів дійшла висновку, що інакше застосування приписів законодавства призводить до висновку, що прокурор може вимагати застосування у спірних правовідносинах загальної позовної давності, а не спеціальної, у будь-який час.

Водночас колегія суддів Верховного Суду в ухвалі від 30.07.2025 у справі №922/1414/20 звернула увагу на існування значної кількості господарських спорів з аналогічно сформованими позовними вимогами у провадженні господарських судів різних інстанцій та можливе їх виникнення в майбутньому, тому зазначила, що судове рішення судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду необхідне також і для подальшого розвитку права та забезпечення єдності судової практики.

У свою чергу про наявність якісного критерію свідчить відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.

Ухвалою суддів у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.09.2025 прийнято справу №922/1414/20 до розгляду, а ухвалою від 19.03.2026 повідомлено учасників справи, що судове засідання із розгляду касаційних скарг Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ТОВ "Грань-Кор" відбудеться 09.04.2026 о 10:30 год.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, проаналізувавши обставини справи №922/1414/20 на предмет її подібності до спірних правовідносин у контексті застосування норм матеріального права, беручи до уваги доводи апеляційної скарги Харківської міської ради (в частині застосування позовної давності) та відзиву прокурора на апеляційну скаргу, а також характер спірних правовідносин, виходить з наступного.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Пунктом 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Згідно з ч. 1 п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

В силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають обирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що одним із елементів передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прв людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985), при цьому очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики виступають причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини").

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов`язковий (зазначений в законі), за наявності якого господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що правовідносини у справах №922/489/22 та №922/1414/20 за сферою правового регулювання є подібними, а правовий висновок судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/1414/20 щодо питання строку позовної давності, який має застосовуватися до поданого після 07.03.2018 (дати набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" №2269-VIII від 18.01.2018) позову прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного до 07.03.2018 в процесі його приватизації, має суттєве значення для правильного вирішення спору у даній справі №922/489/22, з метою сприяння забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з огляду на те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/489/22 до закінчення перегляду у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №922/1414/20.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції щодо правомірності зупинення провадження у справі до отримання правового висновку судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування загального або спеціального строку позовної давності до позовів прокурора про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених до 07.03.2018 в процесі приватизації, повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у низці ухвал про зупинення касаційного провадження, зокрема, від 09.02.2026 у справі №916/697/21 та від 20.01.2026 у справі №922/36/22 та інших.

Водночас колегія суддів наголошує на тому, що зупинення провадження у даній справі, беручи до уваги існування об`єктивної необхідності у такому зупиненні внаслідок перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, жодним чином не порушує права учасників справи на її розгляд протягом розумного строку, натомість сприяє дотриманню судом повноти і всебічності встановлення обставин справи з одночасним збереженням єдності судової практики, що спрямовано саме на дотримання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 232 - 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/489/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/1414/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

2. Учасникам справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки її оскарження передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя П.В. Демідова

Суддя О.О. Крестьянінов