ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026м. ДніпроСправа № 904/2684/25 (904/38/26)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А. за участю секретаря судового засідання Скорик Н.О.

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я

в межах справи №904/2684/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК", м.Київ

до боржника Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ

06.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.01.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Примаку С.А. в межах справи про банкрутство №904/2684/25 та присвоєно єдиний унікальний номер справи №904/2684/25 (904/38/26).

Ухвалою господарського суду від 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.03.2026.

04.02.2026 на електронну пошту суду та через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про часткове визнання позову.

12.03.2026 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

23.03.2026 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та його представника.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи всі учасники справи були повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24.03.2026 прийнято рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач протягом 19 років 11 місяців - здійснював трудову діяльність у шкідливих умовах. У зв`язку з шкідливими умовами праці позивач з вини відповідача отримав хронічні професійні захворювання за діагнозами, що підтверджується актом розслідування причин хронічного професійного захворювання від 17.10.2025 форми П-4.

Позивач зазначає, що у зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань порушено нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває біль у попереково-крижовому відділі хребта з іррадіацією в нижні кінцівки, оніміння ніг, судоми в м`язах ніг, загальну слабкість, задишку при звичайному фізичному навантаженні, періодичний кашель із виділенням слизового мокротиння та підвищення артеріального тиску, що свідчить про постійне перенесення ним больових відчуттів, необхідність проходження лікування, зниження якості життя та зменшення благ, які позивач мав до моменту професійного захворювання і втрати професійної працездатності; тривалий процес лікування позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя, спричиняє фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганий сон та негативно позначається на фізичному і душевному стані, а також на можливості приділяти належну увагу родині та матеріально забезпечувати себе і членів своєї сім`ї, що також завдає моральних страждань позивачу.

Позиція відповідача

Відповідно до поданої заяви про часткове визнання позову відповідач зазначає, що у 2020 році між Акціонерним товариством Криворізький залізорудний комбінат (як роботодавцем) та трудовим колективом, в особі виборних профспілкових органів, був укладений колективний договір на 2020 - 2022 роки (далі Колективний договір). Розділом VІ Колективного договору визначено умови щодо соціального розвитку колективу, пільги, гарантії працівникам та їхнім сім`ям. На сьогоднішній день даний колективний договір є чинним.

01.07.2024 спільною постановою представників роботодавця та трудового колективу №5/5/5 розділ VІ Колективного договору доповнено пунктом 25.19, яким передбачена компенсаційна виплата працівникам, які перебувають у трудових відносинах з відповідачем або звільненим працівникам в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві, за умови встановлення відсотку стійкої втрати працездатності висновком медико-соціальної експертної комісії та наявності правових підстав для відшкодування такої шкоди. Розмір моральної шкоди розраховується за відповідною формулою.

Відповідач зазначає, що з 01.07.2024 Колективним договором врегульований механізм визначення компенсаційних виплат в рахунок відшкодування моральної шкоди працівникам (як працюючим так і звільненим), завданої внаслідок професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві.

Відповідач не заперечує проти змісту акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 17.10.2025 та враховуючи визначений пунктом 25.19 Колективного договору механізм визначення компенсації моральної шкоди та вищезазначені фактори, зазначає, що сума компенсації моральної шкоди у випадку позивача становить 147 539,44 грн, яка розрахована за формулою: (21 х 8647 (65/100) х 1,25.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування по даній справі є встановлення факту порушення прав позивача, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіяними стражданнями, а також розміру цих страждань.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

У 2020 році між Акціонерним товариством Криворізький залізорудний комбінат (як роботодавцем) та трудовим колективом, в особі виборних профспілкових органів, був укладений колективний договір ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на 2020 - 2022 роки. Розділом VІ Колективного договору визначено соціальний розвиток колективу, пільги, гарантії працівникам та їхнім сім`ям. На сьогоднішній день даний колективний договір є чинним.

01.07.2024 спільною постановою представників роботодавця та трудового колективу №5/5/5 розділ VІ Колективного договору доповнено пунктом 25.19, яким передбачена компенсаційна виплата працівникам, які перебувають у трудових відносинах з відповідачем або звільненим працівникам (за умови встановлення відсотку стійкої втрати працездатності висновком медико-соціальної експертної комісії та наявності правових підстав для відшкодування такої шкоди), в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві. Розмір моральної шкоди розраховується за затвердженою формулою, а саме:

(стаж роботи у роках * розмір мінімальної заробітної плати (відсоток втрати працездатності/100) * 1,25.

Позивач здійснював трудову діяльність на підприємстві відповідача, що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.10.1996. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання.

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) форми П-4, затвердженого Т.в.о. начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Бланк С.В. від 17.10.2025 встановлено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: працюючи електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування на шахті «Криворізька» (шахта «Родіна») ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», у періоди: з 04.01.1998 по 02.12.2002, з 27.12.2006 по 01.09.2010 та з 11.06.2020 по 15.04.2024, ОСОБА_1 виконував монтаж, демонтаж, ремонт, налагодження й технічне обслуговування електричної частини простих машин, вузлів і механізмів, засобів сигналізації та освітлення, розподільних, абонентських кабельних і телефонних мереж, заземлення; виконував ремонт пускачів, рубильників, пускових кнопок, контакторів та аналогічної пускової апаратури, розподільчих шаф електропідстанцій; виконував ремонт окремих електроспоживачів (електродвигуни, електрокалорифери та ін.), окремо розташованих магістральних станцій, вимикачів і блоків управління; здійснював зміну запобіжників, ремонт освітлювальної проводки і апаратури; виконував монтаж та встановлення приладів, зміну електроламп, електричних патронів електроосвітлювальної апаратури низької напруги; здійснював ремонт та технічне обслуговування щитків освітлювальних рубильників та контакторів; здійснював монтаж телефонних апаратів; виконував монтаж і демонтаж кабелів зв`язку, силових кабелів, кабельного інвентарю і ящиків.

Внаслідок недосконалості робочого місця, конструктивних недоліків обладнання, підпадав під вплив рівнів шуму, що перевищували нормативні значення.

В підземних умовах шахти праця характеризувалася тривалим виконанням робіт у незручній та вимушеній робочій позі, тривалість знаходження в якій перевищувала санітарні норми. Також робота характеризувалася нахилами корпусу (вимушені, більше 30 градусів) більше норми.

Працюючи раніше у періоди:

- з 02.12.2002 по 27.12.2006 механіком підземної дільниці на шахті «Родіна» Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підпадав під вплив рівнів шуму та фізичного перевантаження, що перевищували нормативні значення.

- з 17.10.2011 по 01.11.2011 механіком підземної дільниці підземного гірничого цеху на шахті «Родіна» Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підпадав під вплив рівнів шуму та фізичного навантаження, що перевищували нормативні значення.

- з 01.11.2011 по 02.01.2013 начальником підземної дільниці на шахті «Родіна» підземного гірничого цеху Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підпадав під вплив рівнів шуму та фізичного навантаження, що перевищували нормативні значення.

- з 01.09.2010 по 17.10.2011, з 02.01.2013 по 11.06.2020 підземним електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування підземного гірничого цеху на шахті «Родіна» Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підпадав під вплив рівнів шуму та фізичного навантаження, що перевищували нормативні значення (пункт 17 акту).

Загальний стаж роботи позивача 28 років 8 місяць, за професією 16 років 6 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 16 років 6 місяців (пункт 12 акту).

Згідно з пунктом 14 акту діагноз:

1. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на тлі спондилоартрозу, ретролістезу L5 1 ст., циркулярних випинань міжхребцевих дисків в сегменті L3-S1, двобічного звуження форамінальних ділянок в сегменті L5-S1, стійким та вираженим больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів R I ст. (ПФ першого ступеня). М 54.1.

2. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Н 90.3.

Супутній діагноз - відсутній.

Вказаний діагноз та наявність професійного захворювання також підтверджується наявним в матеріалах справи медичним висновком лікарсько-експертної комісії закладу охорони здоров`я, що має право встановлювати остаточний діагноз хронічних професійних захворювань, про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 17.09.2025, протокол № 37/567 Відокремленого підрозділу "Науково-практичний медичний центр професійного здоров`я національного університету охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика".

Відповідно до пункту 18 акту встановлено, що причинами виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є:

- важкість праці: періодичне перебування у незручній робочій позі 35% зміни при нормативному значенні до 25%, у вимушеній робочій позі 15 % зміни при нормі до 10 %; нахили корпусу - 117 разів за зміну, при нормативному значенні 51-100 разів за зміну згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил "Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу", затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014 № 248.

- шум: еквівалентний рівень шуму перевищував допустимий рівень на 7,6 дБА і складав 87,6 дБА при ГДК 80 дБА згідно ДСН 3.3.6.037-99 "Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку".

Також відповідно до пункту 13 даного акту, вказано висновок про наявність шкідливих умов праці: на підставі даних інформаційної довідки про умови праці від 26.09.2024 № ПС/1/17042-24, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці підземного електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування шахти "Криворізька" АТ "Кривбасзалізрудком" ОСОБА_1 відносяться:

-за показниками рівня шуму - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі);

-за показниками важкості праці - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі);

Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі).

Вказані обставини наявності шкідливих умов праці також підтверджуються наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою від 26.09.2024 №ПС/1/17042-24 Південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння).

Пунктом 20 акту осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників дільниць.

Вказаний акт місить окрему думку членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_2 інспектора (з охорони праці) служби охорони праці АТ "Кривбасзалізрудком" ОСОБА_3 , відповідно до якого зазначено, що виникнення професійних захворювань ОСОБА_1 є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимий рівень. ОСОБА_1 на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався протишумними вкладишами, які знижують відчутні рівні шуму. Тому фактичне шумове навантаження на ОСОБА_1 за умовами постійного використання особистих засобів захисту від шуму не перевищував допустимий рівень.

Жодних заяв про відмову від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від ОСОБА_1 не надходило. Тому відповідальність за виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 лежить безпосередньо на ньому самому. З метою попередження виникнення професійних захворювань у працівників АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці», у АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» постійно впроваджуються нові технології, дотримуються основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій, ведеться робота з пропаганди безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці. Відповідні заходи підтверджуються Колективним договором АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та іншими документами.

Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 125/25/2242/В, дата прийняття рішення 18.12.2025, номер рішення 125/25/2242/Р) ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 25.11.2025 (пункти 17.1.5., 17.1.6).

Обґрунтування рішення експертної команди за результатами оцінювання: згідно скарг, анамнезу захворювання, даних об`єктивного огляду, лабораторних та інструментальних методів обстежень, встановлено ІІI групу інвалідності безстроково. Встановлено 65% втрати працездатності (в тому числі 55% - радикулопатія, 10% - хронічна двобічна нейросенсорна приглуховатість, акт П-4 від 17.10.2025) безстроково. Протипоказана важка фізична праця пов`язана, тривала хода, переохолодження (пункт 16).

Пунктами 17.2.3- 17.2.5. професійне захворювання, 65%, встановлено з 17.10.2025.

відповідно до пункту 17.1.8. інвалідність встановлено безстроково.

На підтвердження погіршення стану здоров`я та проходження медичного лікування, позивачем долучено до матеріалів справи виписки з медичної карти та консультативні висновки спеціалістів.

Позивач зазначає, що у зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань порушено нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває біль у попереково-крижовому відділі хребта з іррадіацією в нижні кінцівки, оніміння ніг, судоми в м`язах ніг, загальну слабкість, задишку при звичайному фізичному навантаженні, періодичний кашель із виділенням слизового мокротиння та підвищення артеріального тиску, що свідчить про постійне перенесення ним больових відчуттів, необхідність проходження лікування, зниження якості життя та зменшення благ, які позивач мав до моменту професійного захворювання і втрати професійної працездатності; тривалий процес лікування позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя, спричиняє фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганий сон та негативно позначається на фізичному і душевному стані, а також на можливості приділяти належну увагу родині та матеріально забезпечувати себе і членів своєї сім`ї, що також завдає моральних страждань позивачу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 2 ст.153 Кодекс законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 4 Закону України Про охорону праці державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно статті 153 Кодекс законів про працю України та ст. 13 Закону України Про охорону праці, передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

У відповідності зі ст.237-1 Кодекс законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпілі на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

У відповідності зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Наявність вини у даному випадку для відповідальності відповідача за законом не вимагається, оскільки за п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ушкодження здоров`я, заподіяне позивачу під час виконання трудових обов`язків, спричиняє йому моральні й фізичні страждання, які полягають у перенесенні фізичного болю, в суттєвому порушенні функцій організму, обмеженні можливості вести звичний спосіб життя, повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, постійному перенесенні страждань у повсякденному житті, призводять до необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя, отримання лікування.

Зазначені негативні явища мають місце в житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, яке призвело до втрати позивачем професійної працездатності та встановлення інвалідності, що підтверджується наявними матеріалами справи, у зв`язку з чим господарський суд приходить до висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 Цивільного кодексу України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статті 237-1 КЗпП України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях (Шевченко проти України, Харук та інші проти України, Скордіно проти Італії) і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди господарський суд враховує, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

Суд також бере до уваги істотність вимушених негативних змін у житті позивача, тривалість його роботи у шкідливих умовах праці, а також характер і наслідки заподіяного ушкодження здоров`я.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, істотність вимушених негативних змін у його житті, тривалість роботи у шкідливих умовах, а також розміри відшкодування моральної шкоди, визначені у подібних справах, з урахуванням правових позицій Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, і визначає розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового грошового відшкодування в сумі 560 000,00 грн, що є співмірним спричиненій позивачу шкоді та достатнім для її відшкодування.

Також, відповідач звернувся до суду із заявою про часткове визнання позову, в обґрунтування якої зазначив, що діюче законодавство України не визначає єдиного механізму визначення розміру моральної шкоди, водночас Кодекс законів про працю та Закон України "Про колективні договори і угоди" передбачають можливість врегулювання відповідних компенсацій у колективному договорі, який є обов`язковим для роботодавця та всіх працівників. В 2020 році між відповідачем, як роботодавцем та трудовим колективом, в особі виборних профспілкових органів, був укладений колективний договір на 2020 - 2022 роки, котрий 01.07.2024 доповнено пунктом 25.19, що встановлює механізм розрахунку компенсації моральної шкоди працівникам (у тому числі звільненим) у разі професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві. Формула визначення суми враховує стаж роботи у шкідливих умовах, розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня відповідного року, відсоток втрати працездатності та коефіцієнт 1,25 за відсутності вини працівника. У випадку позивача сума відшкодування становить 147 539,44 грн, яка розрахована за формулою: (21 х 8647 (65/100) х 1,25). Натомість позивач не наводить обґрунтованого розрахунку заявленої суми відшкодування, а також критеріїв, з яких була розрахована така сума.

Статтею 191 Господарського процесуального кодексу України установлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Господарський суд приймає заяву відповідача про часткове визнання позову, проте, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали у здоров`ї позивача, їх незворотного характеру, встановленого розміру втрати професійної працездатності, характеру фізичних страждань та постійного дискомфорту, а також обмеження можливості здійснювати звичайні повсякденні дії, що призводить до істотної зміни життєвих умов позивача.

Додатково суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження волевиявлення позивача щодо застосування пункту 25.19 Колективного договору АТ "Криворізький залізорудний комбінат", а також доказів досягнення між позивачем та АТ "Криворізький залізорудний комбінат" погодження щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Отже, застосування пункту 25.19 Колективного договору у даному випадку є неможливим і не може бути підставою для зменшення заявлених вимог.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо оподаткування суми моральної шкоди

Господарський суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №235/3143/24 (провадження № 61-14246св24) вказав, що обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Необґрунтованим є вирішення судами у цій цивільній (господарській) справі питань щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначення в резолютивній частині рішення порядку його виконання про стягнення цієї суми "без утримання податків та інших обов`язкових платежів".

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

В даному випадку позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2026 року складає 3328,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання даних позовних вимог, належний розмір судового збору складає 8 301,12 грн.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Тобто, аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавець прямо пов`язує можливість повернення частини судового збору саме з повним визнанням позову, що фактично припиняє спір у повному обсязі без розгляду справи по суті, в той час як на випадки часткового визнання позову дія зазначеної норми не поширюється.

У даному випадку відповідачем позов визнано частково, відповідно, підстави для задоволення клопотання відповідача та застосування норм ст. 130 ГПК України у суду відсутні.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету несплачений судовий збір у розмірі 6 640,90 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 129, 130, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50026, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів (Симбірцева), буд. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 00191307) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) моральну шкоду, завдану внаслідок ушкодження його здоров`я у розмірі 560 000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50026, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів (Симбірцева), буд. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 00191307) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 6 640,90 грн - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.03.2026.

Суддя С.А. Примак