ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"01" квітня 2026 р. Справа № 918/935/25

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Мельник О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.03.2026

за позовом 1) ОСОБА_1 ,

2) ОСОБА_2

до 1) ОСОБА_3

2) ОСОБА_4

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС"

4) ОСОБА_5

5) ОСОБА_6

про переведення прав покупця та визначення розмірів часток учасників товариства

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_7

до 1) ОСОБА_3 ,

2) ОСОБА_4

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС"

про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.03.2026 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_7 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень, яка становить 25 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", укладений 23.08.2024 між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 . Скасовано державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про учасника та кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_4 , розмір частки якої становить 250 (двісті п`ятдесят) гривень, що відповідає 25% від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС". Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_7 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 4 844,80 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивачі за первісним позовом звернулись з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просять вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_7 відмовити у повному обсязі. Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково:

- перевести на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права і обов`язки покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" у розмірі 250,00 гривень, що становить 25% за договором купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" та актом приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" від 23.08.2024 року, укладених між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем;

- визначити загальний розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" у 1000,00 гривень, що становить 100%;

- визначити розміри часток учасників у Товаристві з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" наступним чином: частка ОСОБА_3 - 5 % статутного капіталу, що становить 50,00 гривень; частка ОСОБА_1 - 27,5 % статутного капіталу, що становить 275,00 гривень; частка ОСОБА_2 - 27,5 % статутного капіталу, що становить 275,00 гривень.

Вивчивши зміст апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на таке.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга, встановлені ст. 258 ГПК України, відповідно до п.2 ч. 3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру - в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позовну заяву у даній справі подано у 2025 році, при визначенні розміру судового збору підлягають застосуванню положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року, що становить - 3 028 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянти оскаржують рішення в частині визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, переведення прав покупця та визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (постанова Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 910/15316/21).

У постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162, пунктів 1-3 ч.1 ст.163 ГПК позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру (постанова Верховного Суду 28.04.2022 у справі №910/15316/21).

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17).

Таким чином, позовні вимоги у цій справі в частині визначення розміру статутного капіталу та переведення прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі та їх визначення, що мають грошове (вартісне) вираження, слід кваліфікувати як вимоги майнового характеру, тоді як інші вимоги, оскаржувані апелянтами, є вимогами немайнового характеру.

Крім того, з огляду на те, що апеляційну скаргу подано двома апелянтами, судовий збір підлягає сплаті кожним із них окремо згідно заявлених вимог. Водночас за вимогу щодо визначення розміру частки у статутному капіталі, яка має грошове вираження, кожен апелянт зобов`язаний сплатити судовий збір у межах вартості тієї частки, визначення якої він просить щодо себе.

Отже, при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції кожному з апелянтів належало сплатити судовий збір, який складається з:

(1) ставки судового збору за подання двох вимог немайнового характеру, що підлягає розподілу між апелянтами порівну;

(2) ставки судового збору за подання однієї вимоги майнового характеру (щодо визначення розміру статутного капіталу, що підлягає розподілу між апелянтами порівну;

(3) ставки судового збору за подання однієї вимоги майнового характеру - у межах вартості частки, визначення якої заявлено кожним із апелянтів окремо.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та застосування коефіцієнта 150 відсотків, загальний розмір судового збору, що підлягав сплаті кожним із апелянтів, становить 11 355,00 грн.

Поряд із цим, суд зазначає, що ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки апеляційну скаргу подано засобами електронного зв`язку в електронній формі через підсистему ЄСІКС "Електронний суд" розмір судового збору, який необхідно було сплатити скаржнику за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі становить 9 084,00 грн (11 355,00* 0,8).

Як вбачається з матеріалів справи, кожним із апелянтів подано платіжну інструкцію про сплату судового збору у сумі 7 267,20 грн.

Відтак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані кожен окремо доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816,80 грн, що становить різницю між належною до сплати сумою 9 084,00 грн та фактично сплаченою сумою 7 267,20 грн.

Таким чином, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржниками при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено доказів, що підтверджують повну сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржниками не виконано належним чином вимоги ст. 258 ГПК України, що відповідно до ст. 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне надати апелянтам строк для усунення недоліків апеляційної скарги, допущених при її поданні, шляхом подання належних доказів доплати судового збору у розмірі 1 816,80 грн кожним із них.

Керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.03.2026 у справі № 918/935/25 - залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

3. Роз`яснити скаржника, що при невиконанні вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянтам.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

5. Копію ухвали направити апелянтам.

Суддя Мельник О.В.