ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Справа№ 920/1561/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бестаченко О.Л.

суддів: Шаратова Ю.А.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання - Васильченко А.І.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 17.03.2026,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Матвієнка Андрія Юрійовича

на рішення Господарського суду Сумської області

від 26.01.2026 (повний текст складено 28.01.2026)

у справі № 920/1561/25 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

до фізичної особи-підприємця Матвієнка Андрія Юрійовича

про стягнення 624 694,19 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (далі за текстом - АТ "ПУМБ", позивач, кредитор) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до фізичної особи-підприємця Матвієнка Андрія Юрійовича (далі за текстом - ФОП Матвієнко А.Ю., відповідач, позичальник) про стягнення 624 694,19 грн заборгованості за кредитним договором №94 від 05.05.2025, з них: 566 000,00 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 94 333,32 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 471 666,68 грн та 58 694,19 грн простроченої заборгованості за комісією. Судові витрати просив стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем було порушено умови укладеного 05.05.2025 між сторонами кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" №94 (надалі - Кредитний договір) стосовно вчасного повернення кредитних коштів та комісії, а тому заявлені позивачем суми підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі №920/1561/25 позов АТ "ПУМБ" до ФОП Матвієнко А.Ю. про стягнення 624 694,19 грн задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з ФОП Матвієнко А.Ю. на користь АТ "ПУМБ" 471 666,68 грн строкової заборгованості, 94 333,32 грн простроченої заборгованості, 58 694,19 грн простроченої заборгованості за комісією, 7 496,33 грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції, враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 624 694,19 грн заборгованості за кредитом правомірні та обґрунтовані.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ФОП Матвієнко А.Ю. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі №920/1561/25 в частині задоволення позовних вимог АТ "ПУМБ" про стягнення строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 471 666,68 грн; заборгованості за комісією в розмірі 58 694,19 грн. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В іншій частині (щодо стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 94 333,32 грн) рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Так, скаржник посилається на те, що станом на дату подання позовної заяви, юридичний факт зміни строку виконання зобов`язання щодо суми 471 666,68 грн не відбувся. Ця сума підлягає сплаті у майбутньому згідно з Графіком (протягом 2026-2028 років). Вимога про її стягнення зараз є передчасною, а задоволення позову в цій частині порушує права відповідача на користування кредитними коштами протягом погодження строку.

Щодо неправомірності стягнення комісії апелянт зазначає, що обов`язок сплатити винагороду виникає лише за умови фактичного надання послуги, а не самого існування відповідного пункту договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2026 справу №920/1561/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Матвієнко А.Ю. на рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі №920/1561/25; призначено її до розгляду на 17.03.2026; витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1561/25.

23.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/1561/25.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

27.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від АТ "ПУМБ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі №920/1561/25 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач зазначає, що відповідачем з дати отримання кредиту в травні 2025 року жодної оплати за кредитом здійснено не було, а тому позивач має право вимагати дострокового повернення всієї суми виданого кредиту.

Звертає увагу суду, що позивач жодним чином не приховує значення комісії як плати за користування кредитом, оскільки проценти за користування кредитом відповідачу не нараховувались і ним не сплачувались. Отже, єдиною платою за кредит є саме комісія, зазначена в кредитному договорі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

12.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від ФОП Матвієнко А.Ю. надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, а рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі №920/1561/25 скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Так, відповідач стверджує, що відзив АТ "ПУМБ" не тільки не спростовує доводів апеляційної скарги, але й надає беззаперечні докази (через процесуальне самовикриття позивача) того, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 17.03.2026 позивач та відповідач явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих законом прав та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та відповідача, за наявними матеріалами справи, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

05.05.2025 між АТ "ПУМБ" та ФОП Матвієнко А.Ю. укладений кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 94, за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами.

Факт укладення Кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 11.11.2025, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_94.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Матвієнко А.Ю. 16:17:22 05.05.2025.

Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.

Відповідно до умов кредитного договору:

- сума кредиту складає 566 000,00 гривень (п. 1.1.1);

- строк кредитування - до 05 травня 2028 року включно (п. 1.1.3);

- комісійна винагорода за надання кредиту - тариф комісійної винагороди 1% (п.1.1.4.1);

- комісійна винагорода за обслуговування кредиту - тариф комісійної винагороди 1,7% за один місяць користування кредитом (п. 1.1.4.2);

- процентна ставка за користування кредитом - 0,00001% річних (п. 1.1.4.3);

- процентна ставка на прострочену суму кредиту - 0,00001% річних (п. 1.1.4.4.);

- цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п. 1.1.4.1 договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п. 1.1.4.1 договору (п. 1.1.7). Позичальник не має права використовувати Кредит на такі цілі: задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю; інші цілі, заборонені законодавством України та Типовими умовами;

- типові умови кредитування в рамках кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1.8);

- позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 05.06.2025, щомісячно не пізніше 5 числа місяця до 05.04.2028 сплачувати суму у розмірі 25 344,22 грн, а 05.05.2028 - 25 344,30 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 15 722,22 грн, а 05.05.2028 р. - 15 722,30 грн та на погашення комісії по 9 622,00 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 912 392,00 грн, з яких 566 000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 346 392,00 грн на погашення комісії (п. 1.4);

- цей договір складається з договору та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно банку (п. 5.1);

- у всіх випадках, не передбачених договором, сторони керуються положеннями Типових умов та законодавством. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між Типовими умовами та положеннями договору, такі положення договору мають пріоритет (п. 5.2);

- сторони домовились, що договір укладається сторонами в формі електронного документа за допомогою Системи "ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ". Договір є оригіналом електронного документу після його підписання сторонами шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку та КЕП/УЕП позичальника (тип підпису - на розсуд позичальника) (п. 5.3);

- договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника (тип підпису - на розсуд позичальника) та КЕП уповноваженого представника банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі (п. 5.4);

- позичальник підписанням договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі "Реквізити та підписи сторін" договору адресу електронної пошти позичальника підписаного сторонами договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням договору (п. 5.6).

Відповідно до пункту 3.5 Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5 договору, в строки, зазначені п. 2.2 договору (з урахуванням умов п. 2.3 договору).

Згідно з п. 2.3 кредитного договору, позичальник уповноважує банк здійснити за рахунок кредитних коштів переказ суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до п. 1.1.4.1 договору, на користь банку, згідно з п. 6.3.1 Типових умов. Сума кредиту, що залишиться після переказу суми комісійної винагороди за надання кредиту на користь банку, зараховується на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5 договору.

Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.96722444.95884.29514 вiд 05.05.2025, призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштiв за договором № 94 від 05/05/2025 за позикою Фізична особа-підприємець Матвієнко Андрій Юрійович", сума: 560 340,00 грн. Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 5 660,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією NTR.96722444.95883.29514 вiд 05.05.2025, призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №94 від 05/05/2025 за позикою Фізична особа-підприємець Матвієнко Андрій Юрійович".

Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку та не заперечується відповідачем.

04.10.2025 позивач направив відповідачу вимогу №564 від 30.09.2025 про погашення заборгованості за кредитним договором.

Зазначена вимога ФОП Матвієнком А.Ю. виконана не була.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну каргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке.

05.05.2025 між АТ "ПУМБ" та ФОП Матвієнко А. Ю. укладено кредитний договір "Кредит "всеБізнес" № 94 за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом.

Внаслідок укладення кредитного договору "Кредит "всеБізнес" № 6 від 27.10.2023 між сторонами згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 559 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.4. договору сторони встановили зобов`язання відповідача здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором.

За положеннями п. 4.2 Типових умов у випадку несплати позичальником будь-якої суми, визначеною договором, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальнику кредит, а позичальник зобов`язаний виконати таку вимогу в повному обсязі зі сплатою за кредит, кредитною платою та штрафними санкціями в строк не пізніше 1 (одного) банківського дня з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги Банк має право здійснювати Договірне списання грошових коштів з Рахунків Позичальника в порядку, встановленому Договором та Типовими умовами, для погашення Боргових зобов`язань Позичальника.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

04.10.2025, у зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до ФОП Матвієнка А.Ю. з вимогою про дострокове повернення платежів, визначених кредитним договором.

Вимога надіслана відповідачу 04.10.2025 листом з описом вкладення на адресу, зазначену у кредитному договорі, та повернута позивачу 22.10.2025 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Апеляційний суд вважає, що направлення вимоги на адресу відповідача, що зазначена в кредитному договорі, є достатнім заходом для інформування позичальника про необхідність погасити заборгованість. Отримання листа перебуває поза межами контролю відправника, а на боржника покладено обов`язок перевіряти надходження пошти.

Отже, банком належним чином виконано вимогу щодо направлення позичальнику вимоги про дострокове погашення кредиту та обґрунтовано реалізовано право вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання.

Звернення до суду з вимогою дострокового повернення всієї суми кредитних коштів, у зв`язку з порушенням умов договору, є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань.

Якщо позичальником порушуються будь-які умови кредитного договору, банк має право розцінювати його дії як невиконання або неналежне виконання зобов`язань. Це може спричинити настання правових наслідків, передбачених договором або чинним законодавством, в тому числі і вимогу щодо дострокового повернення всієї суми кредиту.

Звернення позивача з позовом до суду про дострокове повернення кредиту у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань є правом кредитора, направленим на захист в суді його порушеного права.

Стосовно доводів відповідача про те, що обов`язок сплатити винагороду виникає лише за умови фактичного надання послуги, а не самого існування відповідного пункту договору, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1.4. кредитного договору від 05.05.2025 сторонами узгоджено сплату відповідачем комісійної винагороди за обслуговування кредиту, зокрема в розмірі 9 622,00 грн щомісячно, сплата такої комісійної винагороди обумовлена і пунктом 6.3.2. Типових умов кредитування.

При цьому, пунктом 1.1.4.2. Кредитного договору передбачено комісійну винагороду за обслуговування кредиту - 1,7% за один місяць користування кредитом.

У господарських відносинах діє принцип свободи договору (ст. 627 ЦК України). Суб`єкт господарювання є рівною з банком стороною і, підписуючи договір, він свідомо погоджується на його умови.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що позивачем правомірно здійснено нарахування комісії за обслуговування кредиту, а тому доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не зайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 94 333,32, строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 471 666,68 грн та прострочена заборгованість за комісією у розмірі 58 694,19 грн. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, апеляційний суд зазначає, що скаржником не наведено правових підстав для скасування рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі № 920/1561/25.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі № 920/1561/25 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Матвієнка Андрія Юрійовича задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Матвієнка Андрія Юрійовича на рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі № 920/1561/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 26.01.2026 у справі № 920/1561/25 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.03.2026.

Головуючий суддя О.Л. Бестаченко

Судді Ю.А. Шаратов

І.М. Скрипка