ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.03.2026м. СумиСправа № 920/1397/25
Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,
розглянувши заяву представника відповідача-1 ФГ Панов, адвоката Сумцова Є.С., про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 240 від 20.01.2026) у справі № 920/1397/25
про визнання недійсним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди
представники учасників справи в судове засідання не з`явилися
Рішенням Господарського суду Сумської області № 920/1397/25 від 16.01.2026 у позові відмовлено повністю.

20.01.2026 представник відповідача-1 ФГ Панов, адвокат Сумцов Є.С., звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 240 від 20.01.2026), згідно якої просить суд стягнути з позивача на користь відповідача-1 12500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 21.01.2026 Господарський суд Сумської області призначив заяву представника відповідача-1 ФГ Панов, адвоката Сумцова Є.С., про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 240 від 20.01.2026) у справі № 920/1397/25 до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2026, 12:45.

До суду надійшли заперечення позивача (вх. № 406 від 26.01.2026) на заяву про розподіл судових витрат, відповідно до яких позивач просить суд у задоволенні поданої заяви відмовити та проводити судові засідання без участі представника позивача.

До суду надійшла заява представника відповідача-1 про проведення судового засідання та розгляд заяви без участі представника відповідача-1 (вх. № 538 від 02.02.2026).

Через загрозу безпеці учасників справи, та у зв`язку з тим, що у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 02.02.2026 не відбулось. Ухвалою від 02.02.2026 Господарський суд Сумської області призначив заяву представника відповідача-1 ФГ Панов, адвоката Сумцова Є.С., про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 240 від 20.01.2026) до розгляду в судовому засіданні на 18.02.2026, 10:00.

Через загрозу безпеці учасників справи, та у зв`язку з тим, що з 07:58 до 18:02 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 18.02.2026 не відбулось. Ухвалою від 19.02.2026 Господарський суд Сумської області призначив заяву представника відповідача-1 ФГ Панов, адвоката Сумцова Є.С., про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 240 від 20.01.2026) до розгляду в судовому засіданні на 04.03.2026, 10:45.

До суду надійшла заява представника відповідача-1 про видачу копії судового рішення (вх. № 1017 від 27.02.2026).

Через загрозу безпеці учасників справи, та у зв`язку з тим, що з 06:41 до 17:31 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 04.03.2026 не відбулось. Ухвалою від 05.03.2026 Господарський суд Сумської області призначив заяву представника відповідача-1 ФГ Панов, адвоката Сумцова Є.С., про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 240 від 20.01.2026) до розгляду в судовому засіданні на 25.03.2026, 10:00.

У судове засідання представники сторін не з`явилися.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд встановив, що представник відповідача-1 вступив у справу у жовтні 2025, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про попередні витрати відповідача-1 на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Після ухвалення рішення, представник відповідача-1 звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат (вх. № 240 від 20.01.2026), згідно якої просить суд стягнути з позивача на користь відповідача-1 12500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат заявником подано суду копії ордеру на надання правничої допомоги № 1074958 від 28.10.2025 адвокатом Сумцовим Є.С. ФГ «Панов», договору про надання правничої допомоги від 17.04.2025, додатку № 4 від 18.10.2025 до договору від 17.04.2025, акта приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору від 17.04.2026, фіскальних чеків про оплату правничої допомоги на суми 5000,00 грн. та 7500,00 грн.

Суд встановив, що 17.04.2025 між адвокатом Сумцовим Є.С. (адвокат) та ФГ «Панов» (Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. якого на підставі цього договору адвокат приймає доручення клієнта на надання правничої допомоги, надаючи її на умовах та в межах, передбачених цим договором та законодавством України, а клієнт приймає правничу допомогу і здійснює сплату гонорару та погашення витрат на надання цієї допомоги. Доручення вважається прийнятим з моменту підписання цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору правнича допомога здійснюється в інтересах клієнта і розумінні цього договору полягає у представництві інтересів клієнта в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, судових органах всіх інстанцій у справах щодо користування на умовах оренди невитребуваними (неуспадкованими) земельними частками (паями) - земельними ділянками загальною площею 52,3876 га за кадастровими номерами згідно передліку.

Згідно п. 3.1. Договору за виконання доручення клієнт зобов`язаний сплатити адвокату кошти (гонорар) розмір та строк оплати визначається додатком до договору.

Згідно додатку № 4 від 18.10.2025 до договору від 17.04.2025 за виконання доручення, передбаченого договором про надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокату кошти (гонорар) в сумі 12500,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, яка полягає в наступному:

ознайомления з матеріалами позовної заяви ТОВ «Компанія «Суми-Агро», поданої до ФГ «Панов» та Тростянецької міської ради у справі № 920/1397/25 про визнання недійсним та скасування рішення, визнання переважним права на укладения договору, визнання відсутнім права оренди наступного орендаря;

надання адвокатом консультацій щодо спору у справі № 920/1397/25;

підготовка відзиву на позовну заяву у справі № 920/1397/25;

представництво інтересів у судових засіданнях.

Розрахунок суми коштів (гонорару) разом з обсягом наданої правничої допомоги викладається в актах приймання-передачі наданих послуг.

Загальна сума коштів (гонорару), яку клієнт зобов`язується сплатити адвокату, може бути змінена шляхом підписання Додаткової угоди до Договору.

Згідно акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 19.01.2026 до договору від 17.04.2025 адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги з правового супроводу та представництва інтересів клієнта під час судового розгляду справи № 920/1397/25. Обсяг наданої правової допомоги становить:

надання адвокатом консультації щодо спору, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики, а саме: Цивільний кодекс України; Закон України «Про оренду землі»; Порядок державної реєстрації договорів оренди землі №2073; Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового порядку присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці» № 749 від 18.09.2010; Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Конституція України; Постанова Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14; Постанова Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17; Постанова Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17; Постанова Верховного Суду від 05.10.2021 у справі № 920/754/19; Господарський процесуальний кодекс України; Постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17; Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №150/928/14-а; узгодження правової позиції по справі з клієнтом, ознайомлення з матеріалами позовної заяви на суму 4000,00 грн., з розрахунку витраченого часу 4 год. 00 хв. (вартість однієї години 1000,00 грн.);

підготовка відзиву на позовну заяву на загальну суму 5000,00 грн., з розрахунку загалом витраченого часу 5 год. 00 хв. (вартість однієї години 1000,00 грн.);

надання консультацій відповідачу на суму 1000,00 грн., з розрахунку витраченого часу 1 год. 00 хв. (вартість однієї години 1000,00 грн);

підготовка процесуальних заяв та клопотань, заяви про розподіл судових витрат на суму 500,00 грн., з розрахунку витраченого часу 0 год. 30 хв.;

участь у судових засіданнях (14.01.2026, 16.01.2026) на суму 3000,00 грн., з розрахунку витраченого часу 2 год. 00 хв. (вартість однієї години 1500,00 грн.).

Загальна вартість послуг адвоката за цим Актом складає 12500,00 грн.

Згідно фіскальних чеків від 20.10.2025 та 19.01.2026 ФГ «Панов» сплачено ФОП Сумцову Є.С. за надання правничої допомоги 5000,00 грн. та 7500,00 грн.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно заперечень позивача на заяву про розподіл судових витрат (вх. № 406 від 26.01.2026) вбачається, що позивач просить суд у задоволенні заяви відмовити, зменшити суму судових витрат на правничу допомогу до нуля. Заява мотивована тим, що, з аналізу акта приймання-передачі наданих послуг, у якому міститься детальний опис наданих адвокатом послуг, можна стверджувати, що обсяг часу, витрачений адвокатом (кількість годин), на ознайомлення з матеріалами справи, аналіз чинного законодавства, узгодження правової позиції з клієнтом (4 год. 00 хв.) та підготовка відзиву на позовну заяву (5 год. 00 хв.) є явно завищеним для вивчення даної ситуації і підготовки аналогічного процесуального документа, враховуючи незначну складність судової справи, а відтак є необґрунтованим та не відповідає критерію розумності. Також вказані види послуг в акті приймання-передачі, які надав адвокат, не є значними та не відповідають розміру погодинної оплати у сумі 1000,00 грн. за годину; справа не потребувала значних витрат часу, не містила складних правових питань, спірні правовідносини регулюються усталеними нормами, а тому адвокат не може витрачати стільки часу на ознайомлення з правовими нормами та підготовку відзиву на позовну заяву, оскільки професійний адвокат володіє базовими знаннями законодавства та навичками складання стандартних документів. Зазначення такої кількості витраченого часу в акті приймання-передачі наданих послуг свідчить про неефективне використання часу або ж штучне збільшення обсягу робіт, за яке не має платити інша сторона. Отже, складність справи та час, витрачений адвокатом, мають бути об`єктивно виправданими.

Згідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 632 Цивільного кодексу України унормовано поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб (постанови від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 у справі № 826/13270/16).

В рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) (щодо справедливої сатисфакції) від 01.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" суд послався на те, що угоди про виплату адвокату частки від виграшу об`єднують лише заявника і його адвоката. Проте така угода не є обов`язковою для ЄСПЛ, який має не лише оцінити розмір судових витрат з точки зору їх дійсності, але й дати оцінку умові розумності їх розміру. Внаслідок цього, ЄСПЛ зробив висновок про те, що він буде ґрунтуватися на інших доказах, зокрема на кількості годин, витрачених на роботу, кількість адвокатів, які знадобилися для ведення справи, а також на розмірах їх гонорарів.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Виходячи з наданих представником відповідача-1 доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правничої допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів, а саме: заява про вступ у справу як представник відповідача-1, відзив на позовну заяву, заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, заява про проведення судового засідання 17.12.2025 без участі представника відповідача-1, заява про розподіл судових витрат, заява про проведення судового засідання з розгляду заяви про розподіл судових витрат без участі представника відповідача-1.

Представник відповідача-1 брав участь у судових засіданнях у справі: 14.01.2026, 16.01.2026.

З урахуванням вищевикладеного, предмету позову, фактичних обставин справи, враховуючи надані представником відповідача-1 докази, зважаючи на час, необхідний для дослідження наявної в матеріалах справи кількості доказів, суд дійшов висновку про те, що розмір заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-1 завищено.

Зокрема, надання адвокатом консультації щодо спору, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики, узгодження правової позиції по справі з клієнтом, ознайомлення з матеріалами позовної заяви, надання консультацій відповідачу є невід`ємною частиною підготовки відзиву.

Щодо підготовки заяви про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно правового висновку, вкладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду № 910/9714/22 від 02.02.2024 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. З огляду на що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Суд звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Дослідивши подані заявником докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений час та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем-1 до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу у цій справі не в повній мірі відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності, тому використовуючи свої дискреційні повноваження, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Суми-Агро (38730, Полтавська область, Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, ) на користь Фермерського господарства Панов (42826, Сумська область, Охтирський район, с. Солдатське, вул. Лугова, 16, ) 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене та підписане суддею 01.04.2026.

СуддяЄ.А. Жерьобкіна