ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/11409/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,

представники учасників справи:

позивача - Гринюк В. Г.,

відповідачів - Калітіна О. В., Васьківська Н. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 (судді: Барсук М. А. - головуючий, Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.)

та касаційній скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" та Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент"

до відповідачів: 1) Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіммаш", 3) Державного підприємства "Сетам", 4) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, 5) Приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Ляшук Олени Вікторівни

про визнання недійсними результатів аукціону, визнання недійсним акта, визнання недійсним свідоцтва та скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" (далі - ТОВ "Ювеста Девелопмент") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до: 1) Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" (далі - АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус"); 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіммаш" (далі - ТОВ "Хіммаш"); 3) Державного підприємства "Сетам" (далі - ДП "Сетам"); 4) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича (далі - приватний виконавець Солонько М. М.); 5) Приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Ляшук Олени Вікторівни (далі - приватний нотаріус Ляшук О. В.) про:

- визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів), організованого ДП "Сетам", реєстраційний номер лота № 558186, що відбувся 16.09.2024, з реалізації арештованого нерухомого майна - нежитлового приміщення - група приміщень № 11, загальною площею 199, 2 м2, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 96 (далі - спірне нерухоме майно), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, оформлений протоколом № 620259 проведення електронного аукціону (торгів) від 16.09.2024;

- визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки ВП № НОМЕР_1 на електронних торгах від 18.09.2024, складеного приватним виконавцем Солонько М. М.;

- визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) серія та номер: 1499, виданий 18.09.2024 приватним нотаріусом Ляшук О. В.;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 75113438 від 18.09.2024, прийняте приватним нотаріусом Ляшук О. В., на підставі якого за ТОВ "Хіммаш" було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис (номер відомостей) про речове право № 56730225.

1.2. Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на статті 203, 215, 650, 656 Цивільного кодексу України та положення пункту 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" обґрунтовані тим, що в оскаржуваних торгах взяли учать три учасники, які, на думку позивача, є пов`язаними особами, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та свідчить про узгодженість дій учасників аукціону, переможцем якого стало ТОВ "Хіммаш".

Отже, правочин яким є оскаржуваний електронний аукціон, що відбувся 16.09.2024, не відповідає вимогам закону, вчинений з грубим порушенням положень Закону України "Про захист економічної конкуренції", а антиконкурентні узгоджені дії, що призвели до спотворення результатів електронних торгів, є окремою та достатньою підставою для визнання правочину недійсним згідно з частинами 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України.

Позивач акцентував увагу на невідповідності здійсненої оцінки спірного нерухомого майна, яке було реалізовано на оскаржуваному аукціоні.

Порушення прав позивача полягає у тому, що в цьому випадку за змістом частини 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення вимог іпотекодержателя майновим поручителем за рахунок предмета іпотеки відносини між іпотекодержателем, який є кредитором, та іпотекодавцем припиняються, а у майнового поручителя при цьому виникає право регресу до боржника, отже, права кредитора за основним зобов`язанням набуває майновий поручитель.

Отже, сума вимоги у ТОВ "Ювеста Девелопмент" за регресом до боржника має бути більшою ніж та, яку визначено 06.08.2024 (оцінка майна) та продано майно на оспорюваному аукціоні 16.09.2024, що безпосередньо зачіпає права позивача.

1.3. АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" у відзиві на позовну заяву просило відмовити в її задоволенні, зазначаючи, зокрема, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення вимог законодавства при проведенні електронних торгів, які могли би вплинути на результат таких торгів, а доводи позивача є безпідставними і зводяться до припущень та домислів позивача.

1.4. ТОВ "Хіммаш" у відзиві на позовну заяву просило відмовити в її задоволенні, вказуючи на недоведеності та безпідставності доводів позивача про вчинення учасниками торгів антиконкурентних узгоджених дій та порушення при проведенні торгів положень Закону України "Про захист економічної конкуренції". Взаємозв`язок між учасниками жодним чином не вплинув та не міг вплинути на результати оскаржуваного аукціону та порушення прав позивача.

Щодо тверджень позивача про порушення його прав через реалізацію об`єкта торгів за заниженою вартістю, відповідач вказував на те, що позивачем не доведено будь-яких порушень проведення оцінки майна чи невідповідності звіту про оцінку майна вимогам законодавства.

Позовні вимоги позивача про визнання недійсними акта про реалізацію предмета іпотеки від 18.09.2024, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, не відповідають належному способу захисту.

Крім того відповідач звернув увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.11.2021 у справі № 925/135/19 зазначила, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найнебезпечнішим способом набуття майна, публічна процедури реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та "юридичне очищення" майна, придбаного у такий спосіб. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном.

1.5. У відзиві на позовну заяву приватний виконавець Солонько М. М. просив відмовити в її задоволенні з підстав необґрунтованості доводів позивача та невідповідності їх нормам законодавства та фактичним обставинам з підстав, викладених у відзиві.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 позов задоволено частково, а саме визнано недійсними результати електронного аукціону (торгів), організованого ДП "Сетам", реєстраційний номер лота № 558186, що відбувся 16.09.2024, з реалізації арештованого нерухомого майна - нежитлового приміщення - група приміщень № 11, загальною площею 199, 2 м2, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 96, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, оформлений протоколом № 620259, проведення електронного аукціону (торгів) від 16.09.2024; визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки ВП № НОМЕР_1 на електронних торгах від 18.09.2024, складений приватним виконавцем Солонько М. М.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 75113438 від 18.09.2024, прийняте приватним нотаріусом Ляшук О. В., на підставі якого за ТОВ "Хіммаш" було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про речове право № 56730225.

У решті позовних вимог відмовлено.

2.2. Суд першої інстанції виходив із встановлення обставин стосовно того, що учасники електронного аукціону - Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" (далі - ТОВ "Крапт", Товариство з обмеженою відповідальністю "EC ЕН ВІ ГРУП" (далі - ТОВ "Ес Ен Ві Груп") та ТОВ "Хіммаш" (переможець) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у виді антиконкурентних узгоджених дій, яке стосується спотворення результатів електронних торгів щодо спірного майна.

Відмовляючи у задоволенні позовних про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), суд першої інстанції вказав на те, що ця позовна вимога не відповідає належному способу захисту, що є підставою для відмови в її задоволенні.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 скасовано в частині задоволення позову, у задоволенні позовних вимог відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції вказав на те, що позивачем не зазначено, а судом не встановлено порушень, які б були вчинені організатором аукціону під час формування лоту із продажу спірного нерухомого майна.

Також, суд апеляційної інстанції установив, що позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що учасники аукціону - ТОВ "Крапт", TOB "Eс Ен Ві Груп" та ТОВ "Хіммаш" вчинялись узгоджені дії, спрямовані на порушення прав інших учасників торгів, зокрема щодо заниження ціни придбання майна, усунення інших учасників, тощо, оскільки майно було реалізоване за стартовою ціною, ніякого зниження ціни під час реалізації лоту не відбувалося.

Матеріали справи не містять доказів вчинення цими учасниками дій, які вплинули на отримання найбільш ефективного результату торгів.

Висновки суду першої інстанції про те, що особи, які прийняли участь в торгах 16.09.2024 вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у виді антиконкурентних узгоджених дій, є необґрунтованими.

За змістом нормативно-правових актів захист економічної конкуренції в Україні покладено на Антимонопольний комітет України, який останній реалізує шляхом виявлення, припинення та притягнення до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства в рамках адміністративної процедури - розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

З посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 24.04.2024 у справі № 922/3322/20 та від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21, суд апеляційної інстанції зазначив, що виключні повноваження здійснювати системну оцінку та кваліфікацію дій суб`єктів господарювання у справах щодо порушення законодавства про економічну конкуренцію належать органам Антимонопольного комітету України (статті 7, 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"), а не суду.

Водночас, в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення Антимонопольного комітету України, яке б кваліфікувало дії ТОВ "Крапт", TOB "Eс Ен Ві Груп" та ТОВ "Хіммаш" під час проведення спірного аукціону як такі, що порушують приписи пункту 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені у постановах, зазначених судом, є помилковими, оскільки вони стосувались розгляду справ щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України, які є відмінними від обставин даної справи.

2.5. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 частково задоволено заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус", стягнуто з ТОВ "Ювеста Девелопмент" на користь АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" 75 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. В решті вимог заяви відмовлено.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень

3.1. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 ТОВ "Ювеста Девелопмент" у касаційній скарзі просить її скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2024, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судового рішення з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на таке:

- суд апеляційної інстанції порушив положення статей 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України, зробивши передчасні висновки щодо відсутності порушень, не дослідивши належно обставин справи та не врахувавши висновки Верховного Суду, зокрема у постановах від 24.04.2024 у справі № 922/3322/20 (щодо обов`язку суду надати оцінку фактам спільності контролю учасників аукціону) та від 14.05.2024 № 910/19008/21 (про протиправність участі пов`язаних осіб у відкритих торгах);

- суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень фактично підмінивши функцію Антимонопольного комітету України, кваліфікувавши дії учасників аукціону як правомірні, без наявності відповідного рішення Антимонопольного комітету України. Однак Верховний Суд у постанові від 24.04.2024 у справі № 922/3322/20 зазначив, що оцінка порушення умов торгів, надана судом, не обмежується лише наявністю чи відсутністю рішення Антимонопольного комітету України, а також що суди мають право оцінювати наявність пов`язаності осіб для встановлення спотворення конкурентного середовища;

- суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 4 частини 2 статті 6, статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", положення Закону України "Про виконавче провадження", що суперечить позиціям Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/23000/17, яка вказує, що суди зобов`язані перевіряти дотримання публічного порядку та основоположних засад законності у виконавчому провадженні, навіть якщо воно завершується публічним аукціоном;

- судом апеляційної інстанції не враховано похідний характер вимог щодо свідоцтва нотаріуса, які прямо випливають із недійсності аукціону та акта реалізації. Верховний Суд у постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 прямо зазначив: "...похідний характер свідоцтва про придбання майна вимагає його оцінки в комплексі з оскарженням підстав, на яких воно видане". Таким чином, відмова у задоволенні цієї вимоги як "неналежного способу захисту" є помилковою;

- судом апеляційної інстанції порушено право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади; неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин та не враховані висновки Верховного Суду щодо підстав для визнання правочинів недійсних у зв`язку з недотриманням норм законодавства, що призвело до обмеженого тлумаченням норм цивільного законодавства. Зокрема, судом не враховано, що в силу норм частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, пункту 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентні узгоджені дії, що призвели до спотворення результатів електронних торгів, є окремою та достатньою правовою підставою для визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення прилюдних торгів. Не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону.

3.2. ТОВ "Ювеста Девелопмент" також подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 та ухвалити у цій частині нове рішення, яким заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Інвестохіллс Хеліантус" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду, вважаючи, що оскаржувана додаткова постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам до судового рішення з огляду на підстави про часткове задоволення заяви та стягнення 75 000 грн виключно за формальними причинами, без надання будь-якої оцінки обставинам фактичного надання заявнику професійної правової допомоги адвокатом та понесенням у зв`язку з цим стороною заявником (відповідачем-1) витрат.

3.3. АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" не погоджуючись з додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у касаційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Ювеста Девелопмент" судові витрати, які скаржник поніс у зв`язку із розглядом справи у сумі 300 000,00 грн, з посиланням на те, що судом апеляційної інстанції застосовувані норми статей 124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у зазначених заявником постановах, а також вказуючи на відсутність висновків Верховного Суду щодо встановлення часу з якого саме моменту необхідно подавати заяву про стягнення витрат на правову допомогу та висновків щодо питання чи необхідно звертатися стороні з заявою про розподіл судових витрат на правову допомогу, якщо рішення суду ухвалено не на її користь.

3.4. ТОВ "Хіммаш" у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Ювеста Девелопмент" просить відмовити в її задоволенні, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 залишити без змін, вказуючи на таке:

- предмет іпотеки було реалізовано в межах виконавчого провадження за стартовою ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна від 06.08.2024 за вих. № 06/08-02-2024;

- за змістом пункту 2 Порядку реалізації арештованого майна реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України "Про іпотеку". Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Отже, порядком не встановлено, будь-яких заборон та обмежень, щодо реєстрації та участі бажаючих взяти участь в торгах. Порядком не встановлено обмежень щодо кількості учасників, тобто торги відбуваються за участі навіть одного учасника. Участь в аукціоні взяв лише один учасник- переможець торгів, інші не робили будь-яких ставок, отже не могли узгоджувати між собою будь-яких дій. Скаржник не був зареєстрованим учасником торгів, не приймав участь в аукціоні, будь- яких його прав не було порушено. В матеріалах справи відсутні належні докази, аргументи, щодо порушення положень Порядку реалізації арештованого майна під час проведення торгів 16.09.2024 як зі сторони організаторів торгів, так і зі сторони його учасників;

- переможець торгів ТОВ "Хіммаш" є добросовісним набувачем майна з прилюдних торгів;

- судом апеляційної інстанції досліджено всі докази та встановлено, що скаржником не надано жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ "Хіммаш" діяло узгоджено з іншими учасниками торгів та такі дії можна було б кваліфікувати як узгоджені антиконкурентні;

- захист економічної конкуренції в Україні покладено на Антимонопольний комітет України, який останній реалізує шляхом виявлення, припинення та притягнення до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства в рамках адміністративної процедури - розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Саме рішенням Антимонопольного комітету України встановлюється факт порушення антиконкурентного законодавства. А ні Суд, а ні будь який інший орган не є органом, який здійснює контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, а також не є органом, який здійснює самостійні повноваження щодо системної оцінки та кваліфікації дій суб`єктів господарювання у справах щодо порушення законодавства про економічну конкуренцію.

3.5. АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити в її задоволенні, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 залишити без змін, з підстав, наведених у відзиві, які є схожими до доводів, викладених ТОВ "Хіммаш" у відзиві на касаційну скаргу.

Також АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" просить вирішити питання про стягнення судових витрат, понесених товариством на стадії касаційного провадження, після ухвалення постанови за результатом розгляду касаційної скарги, шляхом винесення додаткової постанови, зазначаючи, що орієнтовний розмір витрат становить 100 000,00 грн.

3.6. Від ТОВ "Ювеста Девелопмент" надійшли додаткові пояснення щодо врахування висновків Верховного Суду у справі № 922/3456/23.

4. Розгляд касаційної скарги ТОВ "Ювеста Девелопмент" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 і позиція Верховного Суду

4.1. Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.07.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ювеста Девелопмент" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалами від 29.07.2025 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ТОВ "Ювеста Девелопмент" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі № 910/11409/24.

Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2025 зупинялося провадження у справі № 910/11409/24 до розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 922/3456/23, яке було поновлено ухвалою від 12.01.2026.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційних скаргах та запереченнях на них, перевіривши у розумні строки правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права в межах касаційної скарги, та у розумні строки, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ювеста Девелопмент" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, відкрите з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, слід закрити, а касаційні скарги ТОВ "Ювеста Девелопмент" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 - залишити без задоволення з огляду на таке.

4.2. Суди попередніх інстанцій установили такі обставини:

- постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 у справі № 761/39550/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 10.01.2024, задоволено позов АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд" до ТОВ "Ювеста Девелопмент" про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ПП "Л-Джастіс" за кредитним договором від 25.06.2013 № 710-250613 на предмет іпотеки - нежитлове приміщення "група приміщень № 11", загальною площею 199,2 м2, розташоване за адресою: вул. Саксаганського, 96, м. Київ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0; задоволено за рахунок предмета іпотеки вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 41 000 347,93 грн.

У рахунок погашення заборгованості ПП "Л-Джастіс" за кредитним договором від 25.06.2013 № 710-250613 звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення "група приміщень № 11", загальною площею 199, 2 м2, розташоване за адресою: вул. Саксаганського, 96, м. Київ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, що належать на праві власності ТОВ "Ювеста Девелопмент". За рахунок предмета іпотеки задоволено вимоги АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд" зі стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.06.2013 № 701-250613 у сумі 41 000 347, 93 грн.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій;

- 18.09.2023 Господарським судом міста Києва було видано наказ № 761/39550/17 на виконання судового рішення;

- 16.01.2024 приватним виконавцем Солонько М. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, постанову про стягнення основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника;

- 18.01.2024 приватним виконавцем Солонько М. М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрформат" (далі - ТОВ "Юрформат");

- 23.01.2024 ТОВ "Юрформат" склало звіт про оцінку майна, за яким зазначено ринкову вартість майна у сумі 13 702 176, 00 без ПДВ;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі № 761/39550/17, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024, задоволено скаргу ТОВ "Ювеста Девелопмент" на дії приватного виконавця Солонька М. М. та визнано недійсною оцінку нерухомого майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Юрформат" станом на 23.01.2024 в межах процедури виконавчого провадження № НОМЕР_1. Постановою Верховного Суду від 23.09.2024 вказані судові рішення скасовані, справу в частині розгляду скарги ТОВ "Ювеста Девелопмент" на дії приватного виконавця Солонька М. М. передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва;

- 06.08.2024 постановою приватного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-експертна палата України" (далі - ТОВ "Торгово-експертна палата України") (сертифікат, виданий 03.07.2024 р. за №315/2024 ФДМ України);

- 06.08.2024 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Торгово-експертна палата України" проведено оцінювання нерухомого майна та виготовлено звіт про оцінку майна за вих. № 06/08-02-2024, в якому визначено ринкову вартість майна у сумі 13 659 286, 00 грн без ПДВ;

-- 15.08.2024 приватним виконавцем нерухоме майно виставлене на реалізацію через публічні торги на електронному аукціонні ДП "Сетам" в межах ВП № НОМЕР_1 за лотом № 558186.

4.3. Суди попередніх інстанцій установили, що 16.09.2024 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 були проведені торги на сайті ДП "Сетам" з реалізації лоту № 558186 - нежитлове приміщення, "група приміщень № 11", загальною площею 199, 2 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96, дата торгів 16.09.2024 (https://setam.net.ua/auction/554357).

За результатами аукціону (торгів) складено протокол № 620259 проведення електронного аукціону (торгів) від 16.09.2024, за яким переможцем аукціону (торгів) визначено ТОВ "Хіммаш" з ціновою пропозицією 13 659 286, 00 грн.

18.09.2024 приватним виконавцем Солоньком М. М. видано акт про реалізацію предмета іпотеки ВП № НОМЕР_1.

18.09.2024 видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1499 та зареєстровано право власності на майно за ТОВ "Хіммаш", що підтверджується Інформаційною довідкою від 19.09.2024 № 395645982.

4.4. Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги ТОВ "Ювеста Девелопмент" про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів), що відбувся 16.09.2024, оформлених протоколом № 620259, визнання недійсними акта про реалізацію предмета іпотеки ВП № НОМЕР_1 на електронних торгах від 18.09.2024, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого за ТОВ "Хіммаш" було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис (номер відомостей) про речове право № 56730225.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, оскаржуючи результати електронного аукціону (торгів), вважає, що аукціон не відповідав вимогам закону, вчинений з порушенням положень Закону України "Про захист економічної конкуренції", а антиконкурентні узгоджені дії учасників такого аукціону, що призвели до спотворення результатів електронних торгів, є окремою та достатньою підставою для визнання правочину недійсним згідно з частинами 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України.

Також позивач зазначав, що сума вимоги у ТОВ "Ювеста Девелопмент" за регресом до боржника має бути більшою ніж та, яку визначено 06.08.2024 (оцінка майна) та продано майно на оспорюваному аукціоні 16.09.2024, що безпосередньо зачіпає права позивача. Отже, проведеними електронними торгами порушуються права ТОВ "Ювеста Девелопмент" як іпотекодавця та власника нерухомого майна на отримання найбільш ефективного для нього результату від продажу майна на електронному аукціоні.

4.5. Суд апеляційної інстанції з огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 щодо можливості оскарження, зокрема, власником продажу майна на публічних торгах шляхом подання вимоги про визнання недійсним електронних торгів, що за своєю суттю є вимогою про визнання недійсним відповідного договору купівлі-продажу, дійшов висновку про належність та ефективність такої позовної вимоги у даній справі.

4.6. Положеннями статті 203 Цивільного кодексу України унормовано загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною 1 статті 215 вказаного Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, позивач, звертаючись із позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору, зобов`язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

Господарський суд, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

4.7. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (далі - Порядок № 2831/5), у Розділі ІІ "Передача майна на реалізацію" передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Дата розміщення на веб-сайті організатора торгів інформаційного повідомлення про електронні торги є датою оприлюднення інформації про продаж майна боржника. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Розділ ІІІ Порядку № 2831/5 містить положення щодо підготовки до проведення електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною) та передбачає, що організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот аукціону (інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо) (пункт 3 Розділу ІІІ).

Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення аукціону, реєстрації учасників, огляду майна, який становить строк, визначений в абзаці 2 пункту 3 Розділу ІІІ Порядку № 2831/5.

Як установлено судами попередніх інстанцій, з офіційного сайту ДП "Сетам" (https://setam.net.ua/auction/554357) щодо торів за лотом № 558186 міститься така інформація: дата проведення аукціону - 16 вересня 2024 09:00; дата закінчення торгів - 16 вересня 2024 18:00; дата закінчення подання заявок - 16 вересня 2024 08:00; стартова ціна - 13 659 286, 00 грн; гарантійний внесок - 682 964, 30 грн; крок аукціону - 136 592, 86 грн; місцезнаходження майна: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96, нежитлове приміщення, "група приміщень № 11"; дата публікації - 15 серпня 2024 16:57.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що Порядком № 2831/5 встановлено, що організатор проводить прилюдні торги за заявкою державного чи приватного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Стартова ціна лота - початкова ціна продажу лота, яка дорівнює вартості майна, що виставляється на електронних торгах, визначеній відповідно до законодавства.

При цьому суд апеляційної інстанції установив, що позивачем не зазначено, а судом першої інстанції не встановлено порушень, які були вчинені організатором аукціону під час формування лоту із продажу спірного майна.

4.8. При цьому судами установлено, що в оскаржуваних торгах за лотом № 558186 брали участь (зареєструвалися та сплатили гарантійні внески у розмірі 682 964, 30 грн) 3 (три) учасники, а саме:

- учасник № 3 - ТОВ "Крапт", дата реєстрації 17.08.2024 17:29:13, дата сплати гарантійного внеску 13.09.2024;

- учасник № 9 - TOB "Eс Eн Ві Груп", дата реєстрації 13.09.2024 10:37:50, дата сплати гарантійного внеску 13.09.2024;

- учасник № 10 - ТОВ "Хіммаш", дата реєстрації 13.09.2024 13:45:41, дата сплати гарантійного внеску 13.09.2024.

Інші учасники, які подали заявки на участь у торгах, не сплатили гарантійний внесок та були відхилені організатором торгів.

Переможцем торгів стало ТОВ "Хіммаш" з ціновою пропозицією 13 659 286, 00 грн.

4.9. Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що ТОВ "Крапт", TOB "Eс Ен Ві Груп" та ТОВ "Хіммаш" (переможець) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у виді антиконкурентних узгоджених дій, яке стосується спотворення результатів електронних торгів за лотом № 558186 щодо спірного нерухомого майна.

Так, суд першої інстанції виходив з того, що з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.09.2024 вбачається, що:

- ТОВ "Хіммаш" (), фізична особа ОСОБА_1 є директором, а ОСОБА_2 є представником (з правом вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо) та кінцевим бенефіціарним власником через ТОВ "Крапт";

- TOB "Kрапт" (), фізична особа ОСОБА_2 є директором та кінцевим бенефіціарним власником;

- TOB "Eс Еп Ві Груп" (), фізична особа ОСОБА_1 є директором та учасником/кінцевим бенефіціарним власником, а ОСОБА_2 є представником (з правом вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо).

Суд першої інстанції дійов висновку, що наведеним підтверджується, що вказані підприємства, які взяли участь у торгах, пов`язані між собою керівниками та засновниками.

Про вчинення узгоджених дій, як зазначив суд першої інстанції, також свідчить той факт, що на аукціон (торги) зареєструвалися та сплатили гарантійні внески у розмірі 682 964, 30 грн всі три названі учасники, однак ставку (крок аукціону) здійснив лише один учасник - ТОВ "Хіммаш", який і став переможцем. Інші учасники так і не здійснили жодної ставки (кроку аукціону), що свідчить про прийняття участі в даному аукціоні (торгах) учасниками без дійсного наміру придбати майно, тобто наявна фіктивна участь у аукціоні даних учасників, що не співпадає та не співвідноситься із принципами проведення прилюдних торгів, а саме - змагання, конкурс, конкуренція, тощо.

Суд першої інстанції дійшов висновку, шо вказане доводить, що між учасниками торгів наявні спільні інтереси та взаємозв`язки, прийняття спільних управлінських рішень, що відповідно створює умови для обміну інформацією між конкурентами, а обізнаність та системність поведінки під час підготовки та проведення торгів свідчать про те, що дані учасники мали можливість узгодити та узгодили свою поведінку під час проведення торгів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.

4.10. Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

За змістом статті 5 вказаного Закону узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання, крім випадків, передбачених Законом України "Про медіа". Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Згідно з частинами 1, 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (пункт 4 частини 2 статті 6 Закону).

Стаття 50 визначає порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії 9пункт 1 частини 1 вказаної норми).

Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 4 цього Закону державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 30 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі виявлення підстав для заборони узгоджених дій, концентрації відповідні органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про узгоджені дії чи концентрацію, про що приймається розпорядження та письмово повідомляється особа, яка подала заяву. Разом із повідомленням про початок розгляду справи надсилається перелік інформації, яку заявник повинен надати для прийняття органами Антимонопольного комітету України рішення у справі.

Інформація щодо прийняття розпорядження про початок розгляду справи про узгоджені дії, концентрацію (назва та організаційно-правова форма учасників узгоджених дій, концентрації, вид узгоджених дій, концентрації) підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня прийняття такого розпорядження.

На офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України оприлюднюється інформація про справи про узгоджені дії, концентрацію.

Згідно зі статтею 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтею 36 цього Закону передбачено, що органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у тому числі за заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи (частина 1 статті 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції")

У пунктах 7.27., 7.29 постанови Верховного Суду від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21, на висновки в якій послався суд апеляційної інстанції, зазначено, що Антимонопольний комітет України та його органи для реалізації основного завдання, визначеного у статті 3 Закону № 3659-XII, у частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 1 статті 3) в межах своїх дискреційних повноважень, визначених у частини четвертій статті 4 Закону № 2210 здійснює державний контроль та вчиняє відповідні дії з метою додержання законодавства про захист економічної конкуренції, захисту інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень у підприємницькій діяльності та у сфері медіа.

Захист економічної конкуренції в Україні покладено на Антимонопольний комітет України, який останній реалізує шляхом виявлення, припинення та притягнення до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства в рамках адміністративної процедури - розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

4.11. Суд апеляційної інстанції установив, що в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення Антимонопольного комітету України, яке кваліфікувало дії ТОВ "Крапт", TOB "Eс Ен Ві Груп" та ТОВ "Хіммаш" під час проведення спірного аукціону як такі, що порушують приписи пункту 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

При цьому судом апеляційної інстанції визнані помилковими посилання на висновки Верховного Суду, викладені у наведених у судовому рішення постановах, які стосувалися розгляду справ щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України, які є відмінними від обставин даної справи.

Суд апеляційної інстанції установив, що позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що ТОВ "Крапт", TOB "Eс Ен Ві ГРУП" та ТОВ "Хіммаш" вчинялись узгоджені дії, спрямовані на порушення прав інших учасників торгів, зокрема щодо заниження ціни придбання майна, усунення інших учасників, тощо, оскільки майно було реалізоване за стартовою ціною, ніякого зниження ціни під час реалізації лоту не відбувалося.

Реалізація спірного нерухомого майна була здійснена публічно та відбувалася у формі аукціону, оголошення про проведення якого було розміщено на сайті ДП "Сетам", та яке було доступно необмеженому колу осіб і будь-яка особа могла взяти участь в торгах та придбати це майно як переможець аукціону. Реалізація майна на електронних торгах була направлена на реальне та ефективне відновлення порушених майнових прав кредитора, та відбулась в межах виконавчого провадження, тобто під час виконання рішення суду, яке є складовою частиною права на справедливий суд.

4.12. Суд апеляційної інстанції відхилив доводи позивача про те, що реалізоване майно було оцінено у меншому розмірі, а оцінка проведена із грубими порушеннями, вказавши, що позивачем не доведено будь-яких порушень проведення оцінки майна чи невідповідності звіту про оцінку майна вимогам законодавства.

Також суд апеляційної інстанції з посиланням на правові висновки, викладені у наведених судом постановах, зазначив, що порушення, допущені виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Так, ТОВ "Ювеста Девелопмент" оскаржувало дії приватного виконавця у виконавчому провадженні щодо визначення вартості нерухомого майна і ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі № 761/39550/17, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024, було задоволено скаргу ТОВ "Ювеста Девелопмент" на дії приватного виконавця Солонька М. М. та визнано недійсною оцінку спірного нерухомого майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Юрформат" станом на 23.01.2024 в межах процедури виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Постановою Верховного Суду від 23.09.2024 вказані судові рішення у справі №761/39550/17 були скасовані, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 скаргу ТОВ "Ювеста Девелопмент" на дії приватного виконавця Солонька М. М. було залишено без розгляду за клопотанням заявника.

06.08.2024 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Торгово-експертна палата України" було проведено оцінювання нерухомого майна та виготовлено звіт про оцінку майна за вих. № 06/08-02-2024, в якому визначено ринкову вартість майна 13 659 286, 00 грн без ПДВ.

22.08.2024 ТОВ "Ювеста Девелопмент" подало скаргу до Господарського суду міста Києва у справі № 761/39550/17 про визнання неправомірними (протиправними) дії приватного виконавця Солонька М. М. у виконовчому провадженні № НОМЕР_1 щодо визначення вартості нерухомого майна, яке здійснено на підставі звіту про оцінку майна, який складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Торгово-експертна палата України" та визнання недійсною оцінки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у задоволені вказаної скарги ТОВ "Ювеста Девелопмент" відмовлено повністю.

4.13. Отже, ураховуючи встановлені обставини справи стосовно того, що позивачем не доведено порушення норм законодавства під час проведення електронних торгів, які вплинули чи могли вплинути на результат торгів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів), організованого ДП "Сетам", реєстраційний номер лота № 558186, що відбувся 16.09.2024 року, з реалізації арештованого нерухомого майна, оформлений протоколом № 620259 проведення електронного аукціону (торгів) від 16.09.2024 та похідної вимоги про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 75113438 від 18.09.2024.

4.14. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ТОВ "Ювеста Девелопмент" про визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки ВП № НОМЕР_1 на електронних торгах від 18.09.2024, складеного приватним Солонько М. М., суд апеляційної інстанції з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18, вказав, що оскільки у спірних правовідносинах можливо оскаржити саме електронний аукціон (торги), що відбулись 16.09.2024 року, а не акт про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах від 18.09.2024, з огляду на встановлену судом вище відсутність підстав для визнання відповідного аукціону недійсним, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах від 18.09.2024 як такої, що не відповідає належному способу захисту порушеного права.

4.15. При цьому суд апеляційної інстанції визнав правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів виданого приватним нотаріусом 18.09.2024, як такої, що не відповідає належному способу захисту порушеного права.

Судові рішення в цій частині не оскаржувалися.

4.16. Як вже зазначалося, оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Ювеста Девелопмент" вказувало на: порушення судами положень 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України та неврахування висновків Верховного Суду, викладених щодо обов`язку суду надати оцінку фактам спільності контролю учасників аукціону та про протиправність участі пов`язаних осіб у відкритих торгах; здійснення судом апеляційної інстанції оцінки дій учасників аукціону як правомірних підмінивши функцію Антимонопольного комітету України та неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.04.2024 у справі № 922/3322/20; неправильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 4 частини 2 статті 6, статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", положень Закону України "Про виконавче провадження", що суперечить позиціям Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/23000/17; неврахування судом похідного характеру вимог щодо свідоцтва нотаріуса, які прямо випливають із недійсності аукціону та акта реалізації без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19; порушення судом апеляційної інстанції права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та неврахування висновки Верховного Суду щодо підстав для визнання правочинів недійсних у зв`язку з недотриманням норм законодавства, що призвело до обмеженого тлумаченням норм цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені скаржником висновки за своїм змістом є загальними вимогами процесуального та матеріального законодавства, певним алгоритмом дій суду та мають бути дотримані судами при розгляді будь-якого судового спору. Однак у кожній з наведених справ, які переглядались Верховним Судом, ці норми та принципи застосовані з урахуванням конкретних обставин справи та поданих сторонами доказів в межах конкретного предмету доказування. При цьому Верховний Суд зазначає, що цитування скаржником окремих висновків, наведених у вказаних постановах Верховного Суду, не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а зміст зазначених скаржниками постанов не свідчить про застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків, викладених у наведених скаржником постановах.

У справі, в якій подано касаційну скаргу, фактичні обставини встановлені судом апеляційної інстанції на підставі оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини, які свідчать про недоведення позивачем обставин стосовно вчинення ТОВ "Крапт", TOB "Eс Ен Ві ГРУП" та ТОВ "Хіммаш" узгоджених дій, спрямованих на порушення прав інших учасників торгів, зокрема щодо заниження ціни придбання майна, усунення інших учасників, тощо, а рішення Антимонопольного комітету України, який уповноважений здійснювати функції виявлення, припинення та притягнення до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства в рамках адміністративної процедури - розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відсутнє.

Відповідно до імперативних положень частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України у суду касаційної інстанції відсутні повноваження вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

У свою чергу, Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).

4.17. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення/цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

Крім того посилання скаржника на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги скаржника щодо оскаржень судових рішень з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржувану у справі постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у межах доводів та вимог касаційної скарги, вважає, що касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Ювеста Девелопмент", відкрите з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, слід закрити.

5. Розгляд касаційних скарг ТОВ "Ювеста Девелопмент" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 і позиція Верховного Суду

5.1. Як вже зазначалося, додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Ювеста Девелопмент" на користь АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" 75 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. У решті заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ "Ювеста Девелопмент" просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 та ухвалити у цій частині нове рішення про залишення заяви АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Інвестохіллс Хеліантус" без розгляду, вважаючи, що оскаржувана додаткова постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам до судового рішення з огляду на підстави про часткове задоволення заяви та стягнення 75 000 грн виключно за формальними причинами, без надання будь-якої оцінки обставинам фактичного надання заявнику професійної правової допомоги адвокатом та понесенням у зв`язку з цим витрат.

АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Інвестохіллс Хеліантус" у касаційній скарзі на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 просить її скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з ТОВ "Ювеста Девелопмент" судових витрати, які скаржник поніс у зв`язку із розглядом справи у сумі 300 000,00 грн.

5.2. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1- 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною 8 вказаної норми розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

5.3. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що зі змісту заяви АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" вбачається, що заявник просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ "Ювеста Девелопмент" судові витрати у сумі 300 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції.

Разом з цим суд апеляційної інстанції установив, що заявник відповідні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені у суді першої інстанції, зокрема протокол погодження договірної ціни від 01.10.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2024, до закінчення судових дебатів (до 16.12.2024) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції (до 23.12.2024, оскільки 21.12.2024 припадало на вихідний день) не подав.

Отже, АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" не скористалося своїм правом, передбаченим приписами статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та не подало у встановлені законом строки докази на підтвердження таких витрат.

Відповідні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд справи у суді першої інстанції, заявник подав лише 16.06.2025 у суді апеляційної інстанції, тобто із пропуском строку, який встановлений частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції відхилив посилання заявника на те, що у відзиві на позовну заяву ним було вказано про очікування понесення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000,00 грн, зазначивши, що таке посилання свідчить про попереднє визначення учасником процесу суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що регулюється статтею 124 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість зазначена норма не звільняє сторону від обов`язку подачі доказів у встановлений приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк, а саме до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції у випадку, якщо до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд установив, що клопотання про поновлення процесуального строку на подачу відповідних доказів до суду заявник не заявляв.

Отже, виходячи з приписів частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України надані АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, залишені судом апеляційної інстанції без розгляду, а у задоволенні заяви в частині покладення на позивача 200 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які фактично були понесені заявником у суді першої інстанції відмовлено.

5.4. У касаційні скарзі АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус", посилаючись як на підставу оскарження додаткової постанови суду апеляційного суду на пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо встановлення часу з якого саме моменту необхідно подавати заяву про стягнення витрат на правову допомогу та висновків щодо питання чи необхідно звертатися стороні з заявою про розподіл судових витрат на правову допомогу, якщо рішення суду ухвалено не на її користь.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту пункту 3 частини статті 287 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики, шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Натомість, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статей 126 та частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України чітко та зрозуміло передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги щодо підстави касаційного оскарження з визначеної скаржником підстави, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що касаційна скарга не містить відповідних доводів щодо необхідності формування висновку щодо застосування наведених скаржником норм права у подібних правовідносинах, а лише зводиться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції.

Щодо посилань скаржника на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосовування норм права, колегія суддів зазначає, що наведені скаржником висновки за своїм змістом є загальними вимогами процесуального законодавства, і застосовуються такі норми з урахуванням конкретних обставин справи та поданих сторонами доказів в межах конкретного предмету доказування. Цитування скаржником окремих висновків, наведених у вказаних постановах Верховного Суду, не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.5. При цьому суд апеляційної інстанції установив, що АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції подало 16.06.2025, тобто у строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас судом апеляційної інстанції було враховано заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій позивач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу та з урахуванням приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України з позивача на користь АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" стягнуто 75 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

5.6. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19,від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначено, зокрема, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу судових витрат, взяв до уваги такі критерії як обґрунтованість, реальність, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, що узгоджується з процесуальними нормами права та відповідає положенням статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Аргументи ТОВ "Ювеста Девелопмент" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус", викладені у касаційних скаргах, по суті зводяться до незгоди скаржників із здійсненим судом розподілом витрат на правничу допомогу, що однак не свідчить про неправильно здійснений судом розподіл цих витрат.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру тощо не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.3. Ураховуючи те, що доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржувану у справі постанову суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог касаційних скарги, вважає, що касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Ювеста Девелопмент" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, відкрите з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, слід закрити, а касаційній скарги ТОВ "Ювеста Девелопмент" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 залишити без задоволення, а оскаржувану додаткову постанову - без змін.

6.4. ТОВ "Ювеста Девелопмент" 17.03.2026 через підсистему "Електронний суд" подано клопотання про відкладення судового засідання через неможливість явки представника товариства у зв`язку із сімейними обставинами, яке не підлягає задоволенню через неналежне обґрунтовування неможливості явки представника товариства, а також у зв`язку з тим, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, а у попередніх судових засіданнях представниками учасників справи надавалися усні та письмові пояснення.

6.5. Заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус", викладену у відзиві на касаційну скаргу про стягнення судових витрат, понесених товариством на стадії касаційного провадження, після ухвалення постанови за результатом розгляду касаційної скарги, шляхом винесення додаткової постанови, зазначаючи, що орієнтовний розмір витрат становить 100 000,00 грн, буде вирішено в порядку та строки, визначені чинним законодавством.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки підстав для скасування судового рішення, а також задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 910/11409/24, відкрите з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.

2. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент" та Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі № 910/11409/24 залишити без задоволення.

3. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі № 910/11409/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак