ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 Справа № 914/3600/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Дицької С.З.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк, м. Київ

до відповідача: Гнатіва Віталія Романовича, м. Новий Розділ, Львівська обл.

про: стягнення 497 803, 35 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Бойченко Д.О.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення 497 803, 35 грн.

Ухвалою від 01.12.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 13.01.2026.

Ухвалою від 13.01.2026 суд відклав підготовче засідання на 27.01.2026.

Ухвалою від 27.01.2026 суд відклав підготовче засідання на 10.02.2026.

Ухвалою від 10.02.2026 суд призначив підготовче засідання на 10.03.2026.

Ухвалою від 10.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 23.03.2026.

В судове засідання 23.03.2026 з`явився позивач в режимі відеоконференції, надав пояснення по суті спору, просив позовні вимоги задоволити. Відповідач не з`явився, причин неявки не вказав.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

В судовому засіданні 23.03.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем, як позичальником, умов кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС» № 90 від 19.10.2024, укладеного між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та Фізичною особою-підприємцем Гнатів Віталієм Романовичем внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість у розмірі 497 803, 35 грн з яких 438 330, 91 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 102 277, 21 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 336 053, 70 грн та 59 472, 44 грн простроченої заборгованості за комісією.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Ухвали суду були надіслані за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , яка вказана у Єдиному державному демографічному реєстрі.

Окрім того, на адресу суду повернувся поштовий конверт від Гнатіва Віталія Романовича з ухвалою від 01.12.2025 про відкриття провадження у справі із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою і судовий акт повернуто у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали Господарського суду Львівської області з дотриманням вимог статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за наступною веб-адресою:://reyestr.court.gov.ua/.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, однак не скористався своїм правом, та не з`явився в судове засідання, суд розглядає справу за наявними доказами у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

19.10.2024 між Акціонерним товариством Перший український міжнародний банк та Фізичною особою-підприємцем Гнатів Віталієм Романовичем укладено кредитний договір Кредит всеБІЗНЕС № 90.

Зазначений договір укладено в електронному вигляді за допомогою системи Інтернет Банкінг, шляхом укладення та підписання електронним цифровим підписом, що підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 24.11.2025.

Відповідно до вказаного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступного: сума кредиту 526 000 грн (п.1.1.1). Строк кредитування до 19 жовтня 2027 року включно (п.1.1.3). Тариф комісійної винагороди 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1 типових умов (п.1.1.4.1). Комісійна винагорода за обслуговування кредиту. Тариф комісійної винагороди - 1, 6 % за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п.6.3.2 типових умов, та сплачується щомісячно згідно графіку платежів, наведеного в п.1.4 договору (п.1.1.4.2). Процентна ставка за користування кредитом 0.00001% річних; Проценти нараховуються відповідно до п.6.2 типових умов та сплачуються згідно графіку платежів, наведеного в п.1.4 договору (п.1.1.4.3). Процентна ставка на прострочену суму кредиту 0.00001% річних; Проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п.6.2 типових умов (п.1.1.4.4). Цільове використання кредиту: на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п.1.1.4.1 договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п.1.1.4.1 договору (п.1.1.7). У разі порушення позичальником строку оплати суми платежу за кредитом на строк 5 (п`ять) календарних днів і більше позичальник зобов`язаний на шостий календарний день з дня настання строку оплати відповідної суми платежу за кредитом сплатити на користь банку штраф у розмірі 5 (п`ять) відсотків від розміру несплаченої суми платежу за кредитом, за умови, що розмір несплаченої суми платежу за кредитом становить на шостий календарний день з дати настання строку її оплати не менше 1000,00 (однієї тисячі) гривень. Штраф сплачується за кожне таке порушення (п.1.1.9). Виконання боргових зобов`язань забезпечується всім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України (п.1.3). Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в передбаченому п.1.4 договору графіку платежів. Повернення кредиту, сплата плати за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на користь банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань (п.1.5). Підписанням договору позичальник звертається до банку за наданням кредиту в сумі, зазначеній в п.1.1.1 договору, та підтверджує, що кредитні кошти будуть використані за цільовим призначенням відповідно до договору. Умови цього пункту договору є заявою (клопотанням) позичальника про надання кредиту (п.2.1).

На виконання взятих на себе за договором зобов`язань, банком надано позичальнику кредит у розмірі 520 740,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції № NTR.86847380.36533.29514 вiд 19.10.2024, із зазначенням призначення платежу: " "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 90 від 19/10/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Гнатів Віталій Романович", сума: 520 740, 00 грн. Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 5 260, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією NTR. 86847380.36533.29514 від 19.10.2024 р., призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №90 від 19/10/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Гнатів Віталій Романович ".

Факт видачі кредиту підтверджується також наявною в матеріалах справи випискою з рахунку ФОП Гнатіва Віталія Романовича.

Однак, відповідачем належним чином не виконано зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного внесення платежів.

29.07.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис № 001154338 про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Гнатіва Віталія Романовича.

Банком направлено позичальнику вимогу від 28.10.2025 № 572 про негайне погашення простроченої заборгованості. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що заборгованість за кредитом не погашена, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Гнатіва Віталія Романовича заборгованості за кредитним договором Кредит всеБІЗНЕС № 90 від 19.10.2024 у розмірі 497 803, 35 грн.

Оцінка суду.

Щодо юрисдикції спору.

Відповідно до ч.4 ст.8 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Водночас, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 № 14-144цс18 у справі № 338/180/17).

Позов ґрунтується на невиконанні відповідачем зобов`язань за кредитним договором «Кредит всеБІЗНЕС» № 90 від 19.10.2024, а саме щодо повернення отриманих кредитних коштів.

Кредитний договір укладено між АТ «Перший український міжнародний банк» та Гнатів Віталієм Романовичем, який на момент виникнення спірних правовідносин мав статус фізичної особи-підприємця. Перерахування кредитних коштів здійснювалося на користь позичальника саме як суб`єкта підприємницької діяльності, що підтверджується платіжними документами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин спір має господарський характер і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За своєю правовою природою договір № 90 від 19.10.2024 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (частина 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Як вбачається із виписок по рахунку відповідача та із розрахунку заборгованості, відповідачем не здійснювалось своєчасне повернення грошових коштів, у зв`язку з чим відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання, а у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредитних коштів, яким останній скористався звернувшись до відповідача із Повідомленням-вимогою № 572 від 28.10.2025, у якому Банк зазначив про те, що у зв`язку з тривалим невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором, АТ Перший український міжнародний банк вимагає достроково повністю повернути кредит.

Таким чином, оскільки позивач направив відповідачу повідомлення-вимоги, у якому змінив строки виконання зобов`язання, визначивши, суд зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

При цьому, у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15).

Судом встановлено, що відповідач не дотримався обов`язку щодо повернення грошових коштів у визначений вимогою строк, що свідчить про прострочення ним виконання зобов`язань за договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Банком нараховано 59 472, 44 грн заборгованості по комісії за період з 19.05.2025 по 20.11.2025.

Перевіривши розрахунок нарахованої комісії, суд зазначає, що такий здійснено вірно, із дотриманням умов договору.

Контррозрахунків суми боргу суду подано не було, заперечень щодо нарахованого розміру позовних вимог у сумі 497 803, 35 грн відповідачем до суду не скеровано.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 викладено висновок, що за змістом «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому договором порядку і строки, підтверджений матеріалами справи та не спростований останнім, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення 497 803, 35 грн заборгованості, з яких 438 330, 91 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 102 277, 21 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 336 053, 70 грн та 59 472, 44 грн простроченої заборгованості за комісією.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наданих суду доказів, аналізуючи усі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 5 973, 64 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Гнатіва Віталія Романовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) 497 803, 35 грн та 5 973, 64 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.03.2026

Суддя Запотічняк О.Д.