ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4673/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А", м. Харків
про стягнення 346633,12 грн.
за участю представників:

позивача - Кемінь В.В.

відповідача - Кузнецова А.А.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у загальній сумі 346633,12 грн., у тому числі: основний борг за Договором постачання природного газу від 24.10.2024 № 8837-ОСББ у сумі 270244,77 грн.; пеня у сумі 60701,38 грн.; три проценти річних у сумі 6577,25 грн.; інфляційні втрати у сумі 9109,72 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 4159,60 грн. сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 26.01.2026 о 11:15.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

25.02.2026 Відповідач надав до Господарського суду Харківської області 25.02.2026 відзив на позовну заяву (вх. №4712), в якому просив у задоволенні позову в частині стягнення пені у сумі 60701,38 грн.; трьох процентів річних у сумі 6577,25 грн. та інфляційних втрат у сумі 9109,72 грн. відмовити, наполягаючи на тому, що при при нарахуванні вказаних санкцій позивачем не враховано, що відповідач - ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно з окремим Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та має статус неприбутковості, не є колективним побутовим споживачем, тобто, юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку та діє в інтересах фізичних осіб - власників квартир, які використовують поставлений позивачем газ виключно для своїх побутових потреб (надані відповідачем послуги з опалення та постачання гарячої води населенню). Також, позивачем не враховано положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" від 05.03.2022 № 206, відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації). Також, у відзиві на позов відповідач просив стягнути з позивача на свою користь 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

26.02.2026 позивачем у справі надано до Господарського суду Харківської області відповідь на відзив (вх. №4814), в які позивач відхилив доводи викладені відповідачем у відзиві на позов та просив позов задовольнити. Вважає вказані аргументи відповідача у відзиві безпідставними, необґрунтованими та таким, що не відповідають обставинам справи та доказам, наявним в матеріалах справи, з огляду на те, що ОСББ є юридичною особою, тому відсутні правові підстави стверджувати, що ОСББ відноситься до категорії "побутовий споживач" або "колективний споживач", або населення. ОСББ у спірних правовідносинах виступає як юридична особа, яка відноситься до категорії непобутовий споживач. З урахуванням наведеного, позивач не надавав, а відповідач не отримував житлово-комунальні послуги в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за спірним Договором постачання природного газу, з огляду на що підстави для застосування до спірних правовідносин положень Постанови КМУ № 206 відсутні. Також, позивач заперечив проти заявлених відповідачем до стягнення судових витрат у розмірі 20000,00 грн.

27.02.2026 відповідачем у справі надані заперечення (на відповідь на відзив) (вх. №4869), в яких відповідач відхилив доводи позивача викладені у відповіді на відзив.

Представник позивача у судовому засіданні призначеному на 23.03.2026 о 12:30 підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні призначеному на 23.03.2026 о 12:30, підтримав позицію викладену у відзиві на позов та заперечував проти стягнення з пеня у сумі 60701,38 грн.; три проценти річних у сумі 6577,25 грн.; інфляційні втрати у сумі 9109,72 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

17.10.2024 ОСББ "Волонтерська 8А" направило лист Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", до якого додало документи згідно переліку документи згідно переліку, для подальшого укладення Договору на постачання природного газу у період 2024-2025 років, в тому числі й Заяву приєднання до договору постачання природного газу від 23.10.2024.

24.10.2024 позивачем надано відповідачу Згоду на приєднання до Договору постачання природного газу та повідомлено останнього, що між позивачем та відповідачем укладений Договір постачання природного газу 24.10.2024 №8837-ОСББ(24)-19 (далі Договір) шляхом приєднання Споживача до умов Договору, розміщеного за посиланням: https://naftogaztrading.com.ua/gaz-dlya-osbb/, з урахуванням умов та інформації, зазначених Споживачем в Заяві приєднання до Договору постачання природного газу від 23.10.2024. Дата набрання (набуття) чинності Договору 24.10.2024.

Відповідно до умов п. 1.1. договору Постачальник зобов`язується 1. Предмет Договору поставити Споживачеві, який є виробником теплової - енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

За умовами п. 1.4. Договору цей Договір є договором приєднання у відповідності до статті 634 Цивільного Кодексу України, і може бути укладений лише шляхом приєднання Споживача до всіх його умов в цілому.

Згідно з п. 1.5. Договору Для укладення Договору Споживач, що бажає приєднатись до цього Договору, направляє підписану уповноваженою особою та завірену печаткою (за наявності) Заяву. Споживач направляє Заяву на електронну або поштову адресу Постачальника, зазначену розділі 14 цього Договору. Заява направляється в електронному або паперовому вигляді, підписана уповноваженою особою Споживача, в тому числі з використанням накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП)/удосконаленого електронного підпису (УЕП), відбитки підписів електронної печатки (за наявності), або з використанням сервісів для обміну електронними документами.

Відповідно до п. 2.1. договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з місяця, в якому Договір набрав чинності відповідно до пункту 13.1 Договору, по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості та відповідно до розрахункових періодів та розподілу, що зазначені Споживачем у Заяві, яка є невід`ємною частиною даного Договору (за умови акцепту Постачальником Заяви в порядку, передбаченому пунктом 1.6 Договору). Постачання природного газу відповідно до даного пункту Договору та реєстрація Споживача в реєстрі Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється до 30.04.2025 року, відповідно до пункту 3.3 цього Договору.

Згідно з п. 5.3. Договору Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Номер Договору формується Постачальником при укладанні даного Договору та зазначається у Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 днів з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

За умовами п. 3.5. Договору Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. У п.п. 3.5.1. п. 3.5. Договору сторони погодили, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 7-го (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акти), підписані уповноваженим представником Споживача, а саме: акт на Обсяг І (фіксований), акт на Обсяг III (фіксований) та акт на Обсяг II. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пункту 2.1, підпунктів 2.2.3. та 3.5.2 цього Договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього Договору) та вартість.

П.п. 3.5.2. п. 3.5. Договору визначено, що сумарні обсяги за всіма складеними за розрахунковий/звітний період актами мають відповідати обсягам за даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС за цей період. Якщо Споживач в будь-якому місяці постачання природного газу з 01.09.2024 по 30.04.2025 використав Обсяг III (фіксований), зазначений в рядку «Всього» таблиці Заяви, тоді обсяги природного газу, використані Споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб, Постачальник оформлює документально, як Обсяг II.

Відповідно до п.п. 3.5.3. п. 3.5. Договору Якщо Споживач до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, не надав Постачальнику документи, зазначені в підпункті 3.5.1 цього Договору, або сумарні обсяги за актами не відповідають даним остаточної алокації, Сторони оформлюють весь фактично використаний Споживачем природний газ (за даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС у звітному періоді) як Обсяг II. Якщо у Споживача відсутні замовлені обсяги природного газу у розрахунковому періоді, при цьому Споживач не припинив використання газу, весь фактично використаний у такому розрахунковому періоді газ оформлюється Сторонами як Обсяг II.

Згідно з п.п. 3.5.4. п. 3.5. Договору Постачальник протягом 3-х (трьох) робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути Споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником Постачальника, або надає обґрунтовану відмову від підписання акту. Після підписання Сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за Договором вважаються скоригованими.

Звірка фактично використаного обсягу газу за цим Договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду, ведеться Сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений Споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС. (п.3.6. Договору).

Пунктом 4.1. Договору ціна на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

4.1.1. Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7 420,00 грн.; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.

Згідно з п. 5.1. Договору Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту приймання передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач у період жовтня-грудня 2024 року та січня-квітня 2025 року Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 828 204,03 грн. згідно актів приймання передачі природного газу, а саме: від 31.10.2024, обсяг І переданого газу: 3,66175 тис.м.куб, вартістю: 27 770,30 грн.; від 30.11.2024, обсяг І переданого газу: 18,77980 тис.м.куб., вартістю: 142 423,88грн.; від 31.12.2024, обсяг І переданого газу: 21,68710тис.м.куб., вартістю: 164 472,53 грн.; від 31.01.2025, обсяг І переданого газу: 20,26373 тис.м.куб., вартістю: 163 783,55 грн.; від 28.02.2025, обсяг І переданого газу: 22,63317 тис.м.куб., вартістю: 182 934,78 грн.; від 31.03.2025, обсяг І переданого газу: 13,99148 тис.м.куб., вартістю: 113 087,48грн.; від 30.04.2025, обсяг І переданого газу: 4,17335 тис.м.куб., вартістю: 33731,51грн. Дані акти приймання передачі газу підписані обома сторона без зауважень.

За твердженням позивача, за поставлений газ Відповідач здійснив оплату частково, а відтак Відповідач не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

Отже, відповідач в порушення умов Договору спожитий природний газ не оплатив повністю, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за Договором постачання природного газу від 24.10.2024 № 8837-ОСББ у сумі 270244,77 грн.; пені у сумі 60701,38 грн. нарахованої за період з 17.12.2024 по 03.12.2025; трьох процентів річних у сумі 6577,25 грн. нарахованих за період з 17.12.2024 по 03.12.2025 та інфляційних втрат у сумі 9109,72 грн. нарахованих за період з березня 2025 року по листопада 2025 року включно.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з Відповідно до ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів.

За приписами ст. 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу у період жовтня-грудня 2024, січня-квітня 2025 товар згідно актів приймання - передачі природний газ на загальну суму 828204,03 грн.

Відповідач природний газ на вказану вище суму отримав, проте здійснив часткову оплату, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 270244,74 грн.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати природного газу у строки визначені сторонами у договорі, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання, взятого на себе за Договором з оплати поставленого позивачем товару на суму 270244,74 грн.

За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором щодо своєчасної поставки відповідачу природного газу, прийнятого без зауважень, та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання своїх зобов`язань за Договором, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 270244,74 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені у сумі 60701,38 грн. нарахованої за період з 17.12.2024 по 03.12.2025; трьох процентів річних у сумі 6577,25 грн. нарахованих за період з 17.12.2024 по 03.12.2025 та інфляційних втрат у сумі 9109,72 грн. нарахованих за період з березня 2025 року по листопада 2025 року включно, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Початком відліку періоду прострочення зобов`язання (моментом прострочення) у відповідності до ст. 253 ЦК України, є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати виконання цього зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

В силу приписів ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 7.1. Договору За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

За умовами п. 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні втрати та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги:

виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками;

колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Статтею 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

За приписами ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії надаються виключно на підставі індивідуальних договорів. Індивідуальний договір про надання послуг з постачання та розподілу природного газу, послуг з постачання та розподілу електричної енергії укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги. Плата виконавцям комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу, виконавцям комунальної послуги з постачання та розподілу електричної енергії за індивідуальним договором складається з плати за послугу, що розраховується відповідно до засад формування та встановлення цін/тарифів на відповідну комунальну послугу, визначених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України, всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Аналогічно унормовано поняття спільного майна багатоквартирного будинку ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

За приписами ч. 1, 2, 4, 5, 7 ст. 4 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Виходячи з викладеного, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак, така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта (Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного суду від 29.09.2021 у справі № 910/15687/20 та від 02.05.2018 у справі № 910/11650/17).

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані разом з іншим забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.

Згідно зі ст. 12 вказаного Закону, витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна.

За таких обставин, ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а як юридична особа ОСББ "Волонтерська 8А" не має свого власного споживання. ОСББ, згідно норм чинного законодавства, сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг. Тобто, ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання. А відтак, ОСББ підпадає під визначення "колективний споживач" у випадку, коли ці організації об`єднують мешканців у багатоквартирних будинках та діють в їхніх інтересах для забезпечення комфортних умов проживання у будинку (Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 30.11.2022 у справі № 916/3837/21).

Позивачем - ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження споживання природного газу за Договором, укладеним з відповідачем - ОСББ "Волонтерська 8А", не лише мешканцями будинку (населенням), а й суб`єктами господарювання.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах із позивачем виступає як колективний споживач від імені всіх фізичних осіб - співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська 8А.

Крім того, поставка природного газу за Договором для виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, підтверджується визначеної в договорі фіксованою ціною на природний газ, яка відповідає фіксованій ціні, що визначена Постановою КМУ № 812 від 19.07.2022 Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам.

Разом з тим, зазначена в п. 1.2 Договору мета отримання природного газу (для використання Споживачем, який є виробником теплової енергії, на власні потреби або в якості сировини) не впливає на вищенаведений статус відповідача як колективного споживача, оскільки в силу свого статусу ОСББ "Волонтерська 8А" не перебуває в договірних відносинах з мешканцями квартир (населенням), все майно в багатоквартирних будниках знаходиться в спільній власності власників квартир членів ОСББ, а не самого ОСББ.

В порядку частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не підтверджено наявність в його розпорядженні належних і допустимих в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказів про те, що споживання за спірним договором відбувалося не лише мешканцями будинку, але й суб`єктами господарювання.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач виступає у спірних відносинах з позивачем саме як колективний побутовий споживач (від імені всіх фізичних осіб співвласників) та договір укладений для забезпечення та сприяння співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних послуг належної якості та у встановлений строк.

Схожа за змістом правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2024 у справі № 922/1717/23.

24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан, який триває і на даний час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Отже, оскільки позивачем нарахування пені за період з 17.12.2024 по 03.12.2025 у розмірі 60701,38 грн.; трьох процентів річних за період з 17.12.2024 по 03.12.2025 у сумі 6577,25 грн. та інфляційних втрат за період з березня 2025 року по листопада 2025 року включно у сумі 9109,72 грн. на заборгованість, утворену у період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року, тобто в період дії воєнного стану, введеного з 24.02.2022 в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, та враховуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", приписи якої забороняє нарахування та стягнення з населення (які є мешканцями ОСББ "Волонтерська 8А") неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення пені у сумі 60701,38 грн., 3% річних у сумі 6577,25 грн. та інфляційних втрат у сумі 9109,72 грн. задоволенню не підлягають, адже є неправомірними, порушують права співвласників як побутових споживачів житлово-комунальних послуг.

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, сума судового збору у сумі 4053,68 грн. покладається на відповідача, решта сума судового збору у сумі 105,92 грн. покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 11, 382, 385, 509, 525, 526, 530, 549, 610-611, 626-629, 655, 714, 712 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 1, 4, 6, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", ст. 5, 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", та ст. 4, 20, 73, 74, 75, 77, 86, 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (61093, м. Харків, вул. Волонтерська, будинок 8, корпус А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) основний борг за Договором постачання природного газу від 24.10.2024 № 8837-ОСББ в розмірі 270244,77 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 4053,68 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити у стягненні пені в розмірі 60701,38 грн., 3% річних в розмірі 6577,25 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9109,72 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ).

Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (61093, м. Харків, вул. Волонтерська, будинок 8, корпус А, ).

Повне рішення складено "30" березня 2026 р.

СуддяА.М. Буракова