18 березня 2026 року
cправа № 910/2645/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс"
про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат
з розгляду касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
на рішення Господарського суду міста Києва (Усатенко І.В.)
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва
на постанову Північного апеляційного господарського суду (Сітайло Л.Г., Буравльов С.І., Шапран В.В.)
від 22.10.2025 (повний текст складено 03.11.2025)
та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду (Сітайло Л.Г., Буравльов С.І., Шапран В.В.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус"
про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, та стягнення коштів у розмірі 1 205 151,60 грн,
3. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 заяву Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 21 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 вказані рішення та додаткове рішення Господарського суду міста Києва залишені без змін.
6. Постановою Верховного Суду від 17.02.2026 касаційні скарги Відповідача у цій справі залишено без задоволення, а вказані вище судові рішення залишено без змін.
7. 23 лютого 2026 року представник Позивача направив до Верховного Суду заяву про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат і ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, в якій просить:
- долучити до матеріалів справи № 910/2645/25 Акт наданих послуг від 17.02.2026 року, який підтверджує остаточний розмір витрат, що понесені ТОВ "НОРМА ПЛЮС" у зв`язку із розглядом справи в Касаційному господарському суді, та платіжну інструкцію № 6204 від 20.02.2026 року;
- судові витрати Позивача у справі № 910/2645/25, понесені на професійну правничу допомогу, пов`язану зі розглядом справи в Касаційному господарському суді, покласти на Відповідача;
9. Відповідач через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заперечення на заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення, у яких просить відмовити у задоволенні вказаної заяви; у разі задоволення заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу на 99,99 % (відсотків).
10. Позиція Відповідача мотивована тим, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції є надмірно великим, неспівмірним зі складністю справи, а відтак необґрунтованим. Відповідач наголошує, що дана справа № 910/2645/25 про стягнення коштів не є складною та не потребує витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів, а надання правової допомоги у даній справі не потребує значного часу на аналіз правових норм, висновків суду касаційної інстанції, тощо.
11. Розглянувши доводи сторін та надані докази на підтвердження понесення Відповідачем судових витрат у суді касаційній інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на таке.
12. Відповідно до пункту 3 частини першої стаття 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
13. Частинами першою, третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
14. Стаття 16 ГПК України закріплює право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
15. Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
16. Пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
17. Відповідно до частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
18. Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
19. В розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
20. Водночас при визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, про що йдеться у додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20.
21. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
23. Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
24. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
25. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
26. Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у т.ч. чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
27. Водночас у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок, відповідно до якого суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
28. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
29. Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
30. При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
31. Суд також звертає увагу на сталу практику Верховного Суду, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (правові висновки, викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19; від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 зі справи № 925/1137/19).
32. Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
33. Позивачем у цій справі разом із відзивом на касаційну скаргу було подано копії Договору про надання правової допомоги №13/23 від 23.12.2023 (далі - Договір) та Додаткової угоди № 11 від 02.06.2025 до Договору про надання правової допомоги, відповідно до яких Пустовіт Юлія Юріївна (Адвокат) взяла на себе зобов`язання надавати ТОВ «НОРМА ПЛЮС» (Клієнт) послуги з правової допомоги та представництва інтересів Клієнта у всіх цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних справах, у будь-яких процедурах, стадіях та етапах, включаючи судові провадження з перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядку.
34. Відповідно до пункту 5.2 Договору про надання правової допомоги, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі, погодженому сторонами в додатку до Договору.
35. Згідно з Додатковою угодою № 11 від 02 червня 2025 року, гонорар Адвоката визначається окремо по кожній справі та інстанції шляхом множення відповідної погодинної ставки (3 000, 00 грн. - 1 година роботи Адвоката/ 1 сторінка тексту), зазначеної у Додатковій угоді, на кількість фактично відпрацьованих годин.
36. На підтвердження фактичного надання адвокатом послуг з правничої допомоги Позивачем подано копію Акту наданих послуг по справі №910/2645/25 у Касаційному господарському суді від 17 лютого 2026 року, відповідно до якого адвокатом Юлією Пустовіт надані послуги, зазначені в Договорі про надання правової допомоги №13/23 від 23.12.2023 та Додатковій угоді № 11 від 02.06.2025, а саме:
- підготовка та подача до Касаційного господарського суду відзиву на касаційну скаргу ТОВ "Оператора ГТС України" у справі №910/2645/25 - 9 годин (27 000 грн);
- участь у судовому засіданні 17.02.2026 у справі №910/2645/25 - 1 година (3 000 грн).
38. З матеріалів справи вбачається, що відзив на касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі № 910/2645/25 було подано представником Позивача Пустовіт Юлією Юріївною.
39. Згідно з протоколом судового засідання від 17.02.2026 та постановою Верховного Суду від 17.02.2026 у судовому засіданні інтереси Позивача у справі №910/2645/25 представляла адвокат Пустовіт Ю.Ю.
40. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи адвокат Пустовіт Ю.Ю. представляла інтереси Позивача в судах першої та апеляційної інстанції у цій справі, відтак на стадії касаційного перегляду справи правова позиція представника Позивача вже була сформована, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано.
41. Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи, крім іншого, суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
42. Крім того, Суд враховує доводи Відповідача, наведені у запереченні на заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правову допомогу про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції є неспівмірним із складністю справи та необґрунтованим.
43. За таких обставин Суд вважає, що послуга з надання правової допомоги у вигляді підготовки відзиву на касаційну скаргу не є співмірною з розміром витрат, заявленим до стягнення за надання цієї послуги, в сумі 27 000 грн.
44. На підставі викладеного Суд, дослідивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг Позивачу в суді касаційної інстанції, врахувавши заперечення Відповідача щодо цих витрат, результати розгляду справи №910/2645/25 у суді касаційної інстанції при розгляді касаційної скарги, керуючись статтями 123, 126, 129 ГПК України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь Позивача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
45. Суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн є співрозмірні з наданими Позивачу послугами в суді касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг Відповідача (за підготовку відзиву на касаційні скарги та за участь у судовому засіданні), відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), та критерію розумності їхнього розміру.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у справі № 910/2645/25 задовольнити частково.
3. Видачу відповідного наказу у справі № 910/2645/25 доручити Господарському суду міста Києва.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуюча Г. Вронська
Судді Н. Губенко