ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/213/26

Суддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, , місцезнаходження 90500, Закарпатська область, місто Тячів, вулиця Незалежності, 2-А, в інтересах держави в особі

позивача: Закарпатської обласної державної адміністрації, код ЄДРПОУ - 00022496, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Народна, будинок 4,

до відповідача: Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, , місцезнаходження 90520, Закарпатська область, Тячівський район, селище міського типу Усть-Чорна, вулиця Верховинська, будинок 233,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», , місцезнаходження 01601, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 9А,

про витребування у власність держави з чужого незаконного володіння земельної ділянки лісогосподарського призначення,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області (далі прокурор) звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою в інтересах держави в особі позивача Закарпатської обласної державної адміністрації до Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» з позовними вимогами про витребування у власність держави в особі позивача з чужого незаконного володіння відповідача земельну ділянку лісогосподарського призначення із кадастровим номером :08:001:0035 площею 4,916 га (далі земельна ділянка).

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на незаконність вибуття з державної власності земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 4,916 га з кадастровим номером :08:001:0035 та незаконність реєстрації 27.02.2025 на підставі рішень Усть-Чорнянської селищної ради № 9-10 від 19.11.2020 державним реєстратором права комунальної власності Усть-Чорнянської селищної ради як правонаступника прав і обов`язків Лопухівської сільської ради з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби на території Лопухівської сільської ради, зважаючи на те, що спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення державного лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України» та його філії «Карпатський лісовий офіс», що вбачається із планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, так як земельна ділянка накладається на земельні ділянки лісового фонду, а саме: виділ 5 квартал 82 Дубівського лісництва Брустурянського надлісництва ДСГП «Ліси України».

Прокурор стверджує, що реєстрація права комунальної власності відбулася з порушенням вимог статей 20, 83, 84, 117, 122, 149 Земельного кодексу України та статей 1, 8, 9, 31, 48 Лісового кодексу України. Зокрема, законодавством встановлена чітка заборона на передачу земель лісогосподарського призначення, що перебувають у користуванні державних підприємств, до комунальної власності. Оскільки Закарпатська обласна державна адміністрація як належний розпорядник земель лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств та належать до державної власності, не приймала рішень про вилучення земельної ділянки, а Кабінет Міністрів України не погоджував зміну її цільового призначення, постійний землекористувач - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» не надавав згоди на відмову від права користування, то наведене свідчить, що земельна ділянка вибула з володіння держави поза її волею. Посилаючись на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц та від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 щодо ефективності віндикації як способу захисту порушених інтересів держави, прокурор на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України вважає належним способом захисту витребування земельної ділянки у останнього набувача земельної ділянки Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на користь держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/860/25 визначено головуючого суддю Андрейчука Л.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 02.03.2026 №02-02/1/26 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено повторний автоматизований розподіл справи №907/213/26 у зв`язку з призначенням головуючого судді Андрейчука Л.В. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду, що унеможливлює продовження розгляду ним даної справи.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/213/26 визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026.

Згідно з ухвалою від 10.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 07.04.2026; сторонам встановлено строки на подачу заяв по суті справи.

16.03.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від третьої особи адвоката Левицького А.О. надійшли пояснення третьої особи від 13.03.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/2376/26).

23.03.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від відповідача - (Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області) надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву від 23.03.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/2654/26), згідно з яким відповідач просить поновити строк на подання відзиву у справі та прийняти та долучити відзив до матеріалів справи. До даного клопотання долучено відзив на позовну заяву.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву від 23.03.2026, відповідач зазначає про неможливість дотримання ним встановленого судом 5-денного строку на подання відзиву через відсутність у штаті Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області посади юриста або особи, відповідальної за правове забезпечення діяльності органу місцевого самоврядування, що призвело до несвоєчасного опрацювання та фактичного отримання ухвали про відкриття провадження у справі №907/213/26 від 10.03.2026 із запізненням. Окрім цього, відповідач посилається на необхідність дотримання процедури пошуку та укладення договору про надання професійної правничої допомоги з адвокатом задля забезпечення належного представництва інтересів селищної ради та підготовки мотивованих заперечень, що в сукупності із суб`єктивними чинниками організації документообігу зумовило пропуск п`ятиденного строку, встановленого судом.

З довідки про доставку електронного листа, які отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 176 ГПК Відкриття провадження у справі (з призначенням дати)» від 10.03.2026 у справі №907/213/26 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачу - відповідачу в його Електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету учасника справи 10.03.2026 о 12:20.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Суд, дослідивши клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву від 23.03.2026 зазначає, що відповідач помилково стверджує, що ним порушено строк подання відзиву на позовну заяву.

Щодо цього суд звертає увагу, що згідно пункту 6 резолютивної частини ухвали від 10.03.2026 судом встановлено, що протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач вправі подати відзив на позовну заяву.

Як було вказано вище, відповідачем дану ухвалу отримано 10.03.2026, а тому строк подання відзиву на позовну заяву починається з 11.03.2025 і триває до 25.03.2026 включно. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву від 23.03.2026 з доданим до нього відзивом подано відповідачем через систему «Електронний суд ЄСІТС» 23.03.2026. А тому суд виснує, що відповідач подав відзив на позовну заяву у строк встановлений йому судом в пункті 6 резолютивної частини ухвали від 10.03.2026.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

За загальним правилом, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України (ч. 2 ст. 118 ГПК України).

Частиною 2 ст. 119 ГПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Частинами 1 і 4 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 119 ГПК України).

Приписами ч. 5 і 6 ст. 119 ГПК України передбачено, що пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У силу приписів ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Законодавцем як одну із засад (принципів) господарського судочинства визначено змагальність сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України), що зумовлює обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, зважаючи на те, що клопотання про поновлення строку на подання відзиву разом із доданим до нього відзивом на позовну заяву були направлені відповідачем до суду через систему «Електронний суд ЄСІТС» 23.03.2026, то суд констатує факт дотримання відповідачем визначених судом процесуальних часових меж на подачу відзиву.

Таким чином, оскільки подання відповідної заяви по суті справи (відзиву на позовну заяву) відбулося в межах строку, встановленого судом у пункті 6 резолютивної частини ухвали від 10.03.2026, необхідність у вирішенні питання про поновлення строку відсутня, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку на подачу відзиву та одночасно відзив, який долучений до означеного клопотання, долучає до матеріалів справи.

Керуючись ст. 1, 2, 118-119, 165, 234-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача - Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про поновлення строку на подання відзиву від 23.03.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/2654/26 від 23.03.2026).

2. Долучити до матеріалів справи відзив відповідача - Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області разом з доданими до нього документами, який долучений до клопотання про поновлення строку на подання відзиву від 23.03.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/2654/26 від 23.03.2026).

3. Ухвала в частині відмови у поновленні строку може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду, згідно зі ст. 256 ГПК України, подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в іншій частині не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.В. Сисин