ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" березня 2026 р. м. Київ

Справа № 911/736/26

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали позовної заяви Релігійної Місії «Карітас-Спес»/Caritas-Spes/Римсько-Католицької Церкви в Україні до Товариства з обмеженою відповідальністю «МонолітІнновація» про стягнення 44750,21грн,

ВСТАНОВИВ:

Релігійна Місія «Карітас-Спес»/Caritas-Spes/Римсько-Католицької Церкви в Україні (далі позивач, РМ «Карітас-Спес» РКЦ в Україні) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МонолітІнновація» (далі відповідач, ТОВ «МонолітІнновація») про стягнення 44750,21грн, з яких: 40 908,66грн в рахунок повернення авансу; 698,31грн втрати від інфляції за період з 01.01.2026 по 12.03.2026; 238,73грн 3% річних за період 01.01.2026 по 12.03.2026; 2904,51грн пеня за період з 01.01.2026 по 12.03.2026.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором підряду від 22.09.2025 UNI 17/09-2025/2 в частині виконання ремонтних робіт в установлений договором строк.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що відповідна позовна заява подана без дотримання вимог законодавства, чинного на момент її подання.

Так, в силу п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), позовна заява має містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Поряд з цим, окрім зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач, відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із поданої позовної заяви, позивач стверджує, що надіслав відповідачу вимогу про негайне повернення авансових платежів за договором, втім, у підтвердження відповідних обставин доказів направлення відповідачу вимоги від 30.01.2026 за вих..№20-CS/2026, позивач не надає.

Між тим, в силу ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як визначено ч.2 ст.80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У поданій позовній заяві не вказано, що не може бути поданий разом із позовною заявою відповідний доказ (його копія), що підтверджує обставину, на яку позивач посилається - звернення з вимогою про повернення авансових платежів (направлення відповідачу вимоги від 30.01.2026 №20-CS/2026).

Крім того, відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, у поданій позовній заяві позивач не вказує, де знаходяться оригінали документів, які ним долучені до поданої позовної заяви у електронних копіях.

Разом з тим, як визначено ч.5 ст.91 ГПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Також, відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До судових витрат, як визначено ч.1 ст.123 ГПК України, віднесено: судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Частиною 3 вказаної статті установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

- на професійну правничу допомогу;

- пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

- пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

- пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.124 ГПК України: разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому, як установлено ч.3 такої статті, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Між тим, у поданій позовній заяві позивач не вказує орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Фактично, у поданому позові позивач повідомляє лише про витрати які він вже поніс зі сплати судового збору, однак, не вказує який орієнтовний розмір суми всіх судових витрат, що позивач планує понести в процесі розгляду даної справи.

Недотримання вимог ст.ст.162,164,172 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання: доказів у підтвердження обставин, на які позивач посилається у поданій позовній заяві та які не надав (звернення з вимогою про повернення авансових платежів - направлення відповідачу вимоги від 30.01.2026 №20-CS/2026); інформації щодо знаходження оригіналів документів, які додані до позовної заяви у електронних копіях; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести.

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

Окрім того, у поданій позовній заяві позивач в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору вказує Городецьку міську раду. Однак, клопотання про залучення такої установи до участі у справі із зазначенням відповідних підстав, та з визначенням на які права та обов`язки відповідної особи прийняте судом рішення по даній справі може вплинути, позивач не заявляє.

Між тим, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні певної особи, за змістом ст.ст.50, 51 ГПК України вступають в справу або залучаються судом.

Відповідно до ч.4 ст.50 ГПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя А.Р. Ейвазова