ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 Справа № 917/119/24(917/2040/24)

Суддя Господарського суд Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 917/119/24(917/2040/24)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ", вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000;

до Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування", вул. Магнітогорська, 1, к. 42, м. Київ, 02660;

про стягнення грошових коштів,

За участю представників: згідно протоколу судового засідання

В судовому засіданні суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення та повідомив, що повний текст рішення суду буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин рішення.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/119/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" ( вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; ) .

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (далі - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою за вх. №2134/24 від 21.11.2024 до Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (далі - ПрАТ "Нафтогазвидобування", відповідач) про стягнення заборгованості за Договором № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин № 25,61,75,72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника від 04.08.2017 у загальному розмірі 3 548 787,57грн, з яких 2 372 633, 06грн переоцінки вартості робіт за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022, 420 631, 94грн 3% річних та 755 522, 57грн пені.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.11.2024 даний позов передано на розгляд судді Ореховській О.О., справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/119/24(917/2040/24).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.11.2024 позовну заяву ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" прийнято до розгляду в межах справи №917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; ) та відкрито провадження у справі № 917/119/24(917/2040/24); справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження; встановлено сторонам строки подання заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.01.2025 здійснено перехід у справі №917/119/24(917/2040/24) від спрощеного позовного провадження до розгляду зазначеної справи за правилами загального позовного провадження; постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; постановлено розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі; справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 20.02.2025; встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи.

07.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1672), відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнає частково за мотивами, наведеними у відзиві.

В судовому засіданні 20.02.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 25.03.2025.

В судовому засіданні 25.03.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі № 917/119/24(917/2040/24) та призначення розгляд справи по суті на 03.06.2025.

Через загрозу безпеці учасників справи та працівників суду, у зв`язку з тим, що 03.06.2025 у Полтавській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі № 917/119/24(917/2040/25), яке призначене на 03.06.2025 на 10:00год, не відбулось.

В умовах воєнного стану, введеного в Україні 24 лютого 2022 року Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 року, суд повинен забезпечити безпеку учасників судового провадження та запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист і визначених законом процесуальних прав.

З огляду на зазначене, ухвалою суду від 03.06.2025 визначено нові дату та час розгляду справи по суті - 01.07.2025 об 11:30год.

30.06.2025 від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 8636) про відкладення розгляду справи або оголошення перерви в судовому засіданні 01.07.2025 у зв"язку з неможливістю його явки в дане судове засідання.

В судовому засіданні 01.07.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 05.08.2025.

05.08.2025 судове засідання не відбулося у зв"язку відпусткою судді Ореховської О.О., у зв"язку з чим ухвалою суду визначено нові дату та час судового засідання у справі - 30.10.2025, о 10:00год.

30.10.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 13901) та заява про відстрочку виконання судового рішення (вх. № 13878).

В судовому засіданні 30.10.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 20.11.2025.

19.11.2025 від представника позивача Остапенка О.П. надійшла заява (вх. № 14906) про припинення його повноважень в якості представника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".

Ухвалою суду від 19.11.2025 сторін у справі повідомлено, що судове засідання, яке було призначено на 20.11.2025, не відбудеться у зв"язку з перебуванням судді Ореховської О.О. на навчанні, яке проводить Національна школа суддів України та визначено нові дату та час проведення судового засідання - 27.01.2026, о 10:20год.

05.12.2025 від представника трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Отрешко О.О. надійшла заява про вступ у справу (вх. № 15715), відповідно до якої заявниця просить суд надати їй як представнику працівників боржника у справі № 917/119/21 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" доступ до електронної справи №917/119/24(917/2040/24) в підсистемі "Електронний суд" для можливості реалізації її прав та обов"язків.

Суд відмовляє у задоволенні зазначеного заяв з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.05.2025 було залучено до участі у справі № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" представника працівників боржника Отрешко Оксану Олександрівну (далі - Отрешко О.О.) згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається КУзПБ, натомість справи позовного провадження (що розглядаються в межах справи про банкрутство в порядку статті 7 КУзПБ) мають суб`єктний склад сторін спору, що визначається Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 45 ГПК України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Водночас склад учасників у справі про банкрутство визначений у ст. 1 КУзПБ.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 31.05.2022 у справі №923/719/17 (910/618/21)).

Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу в межах позовного провадження відповідно до ГПК України не є тотожним складу учасників у справі про банкрутство за КУзПБ.

У справі, що переглядається, учасниками справи є ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (позивач ) та ПрАТ "Нафтогазвидобування" (відповідач), а не всі учасники провадження справи № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", визначені ст. 1 КУзПБ.

Зважаючи на те, що ст. 7 КУзПБ встановлює порядок розгляду спорів, стороною яких є боржник та визначення складу учасників такого спору відповідно до положень ГПК України, суд дійшов висновку про те, що у розумінні положень ст. 7 КУзПБ , ст. 42 ГПК України, учасниками справи позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство, є саме особи, які визначені ст.ст. 41, 45 ГПК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 26.04.2023 у справі № 914/2441/15 (914/841/22).

Учасники справи позовного провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами судових справ, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Це право передбачено ст. 42 ГПК України.

Оскільки представник трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Отрешко О.О. не є учасником у справі позовного провадження № 917/119/24(917/2040/24), яка розглядається в межах справи № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", заява Отрешко О.О. про ознайомлення з матеріалами справи № 917/119/24(917/2040/24) задоволенню не підлягає.

26.01.2026 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" про вступ у справу в якості третьої особи (вх. № 902), яка подана за підписом його уповноваженої особи Отрешко О.О. У зазначеній заяві трудовий колектив просить суд: 1) задовольнити клопотання трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; 2) залучити трудовий колектив ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; 3) зобов`язати позивача та відповідача надіслати третій особі всі заяви по суті спору, докази чого надати суду; 4) внести дані представника трудового колективу відповідача РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 917/119/24 (917/2040/24), 5) надати доступ до електронної справи №917/119/24(917/2040/24) в підсистемі "Електронний суд"; 6) перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді.

Зазначена заява вмотивована тим, що п. 5 ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.05.2025 у справі № 917/119/24 Отрешко О.О. залучено до участі у справі № 917/119/24, як представника працівників ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025.

Трудовий колектив ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" як учасник справи про банкрутство відповідача має намір відновити роботу підприємства та стати санатором позивача, у зв`язку з чим представник Отрешко О.О. звернулась з відповідною заявою, як до суду так і до арбітражного керуючого.

На сьогоднішній день іде формування вимог кредиторів - це процес подання та розгляду вимог кредиторів у справі про банкрутство, що включає подання письмових заяв із доказами до суду або арбітражного керуючого, які потім вносяться до Реєстру вимог кредиторів. Таким чином рішення суду за позовом позивача до відповідача, на думку представника трудового колективу, може вплинути на права та обов`язки трудового колективу, оскільки у разі задоволення позовних вимог значно буде зменшена дебіторська заборгованість відповідача, що в свою чергу буде позитивно впливати на відновлення роботи підприємства боржника (позивача).

Суд відмовляє у задоволенні заяви трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" про вступ у справу в якості третьої особи з огляду на таке.

Суд зазначає, що процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач тощо).

Відповідно до приписів частин першої - третьої статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4 ст. 50 ГПК України).

З аналізу ст. 50 ГПК слідує, що залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача або відповідача можливе лише до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як слідує з матеріалів даної справи, за наслідками судового засідання 25.03.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та визначено дату судового засідання з розгляду справи по суті - 03.06.2025.

Заяву про залучення трудового колективу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача подано до суду 21.01.2026, тобто після закінчення підготовчого провадження у справі № 917/119/24(917/1216/24) та після того, як суд вже перейшов до розгляду справи по суті.

Крім цього, суд зауважує, що відповідно до ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб

Суд констатує, що трудовий колектив не є юридичною особою і не має процесуальної правосуб`єктності, тому не може виступати учасником господарського процесу. Лише у справах про банкротство представник трудового колективу набуває статус учасника справи в порядку, визначеному КУзПБ.

Також суд зауважує, що представник трудового колективу Отрешко О.О. ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.05.2025 у справі № 917/119/24 вже залучена до участі у справі № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" як представник працівників ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", приймає участь у судових засідання у справі про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", а отже не позбавлена можливості захищати права трудового колективу боржника в суді.

З огляду на вищевикладене у сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" в особі представника Отрешко О.О. про вступ у дану справу в якості третьої особи за вх. № 902 від 26.01.2026.

26.01.2026 від адвоката Остапенка О.П. надійшла заява про припинення його повноважень як представника позивача (вх. № 869), в якій він повідомляє, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 у справі № 917/119/24(917/616/25) позов ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" до АО "Аргос" задоволено повністю. Розірвано Договір про надання правничої допомоги від 17.11.2022 № 13/22 . Заявник просить врахувати вказану інформацію і прийняти відповідне рішення.

Заява про припинення повноважень в якості представника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" адвокатом Остапенком О.П. подавалася ним і раніше 19.11.2025 за вх. вх. № 14906.

З приводу заяв адвоката Остапенка О.П. про припинення повноважень в якості представника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" суд зазначає, що винесення окремого процесуального документа за результатами розгляду вказаних заяв чинним процесуальним законодавством не передбачено.

Внаслідок збою в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСТІС судове засідання у справі №917/119/24(917/1216/24), призначене на 27.01.2026 о 10:20 год, не відбулось, у зв"язку з чим суд ухвалою від 27.01.2026 визначив нові дату та час проведення судового засідання з розгляду справи по суті - 12.03.2026, об 11:30год.

12.03.2026 від представника позивача Гусара І.О. надійшло клопотання (вх. № 3275), в якому він підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд провести судове засідання у справі № № 917/119/24(910/2040/24), призначене на 12.03.2026, за його відсутності.

В судовому засіданні 12.03.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відкладення ухвалення та проголошення судового рішення, визначено дату та час проголошення рішення суду - 19.03.2026 о 10:10од. Постановлено проводити судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача - Пінчука - Ніколайчука Ю.В. , та представника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" в особі виконуючого обов"язки керівника товариства - арбітражного керуючого Гусара І.О. - Лозовського В.М. та представника позивача - Горьового В.В.

Представники сторін у справі повідомлені про дату та час проголошення судового рішення в судовому засіданні. В судовому засіданні 19.03.2026 о 10:10год. оголошено сорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин № 25,61,75,72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника від 04.08.2017 в частині своєчасного проведення оплати за виконанні роботи згідно Акту виконаних робіт № 6 від 06.05.2022. На підставі цього позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача переоцінку вартості виконаних робіт в сумі 2 372 633,06грн , 3% річних в сумі 420 631,94грн та 755 522,57грн пені.

Відповідач у відзиві на позов за вх. № 1672 від 07.02.2025 (а.с. 45-50 т. 2) позовні вимоги визнає частково за мотивами, наведеними у відзиві. Зокрема, відповідач заперечує проти розрахунку позивача щодо переоцінки вартості виконаних робіт до Акту виконаних робіт № 6 в сумі 2 372 633,06 грн вказуючи на те, що позивач не надав жодного первинного документу на підтвердження того, що зазначена за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 сума у гривні є еквівалентом доларам США і відповідно підлягає перерахунку.

Також відповідач не погоджується із визначеним позивачем строком оплати за Актом №6 від 06.05.2022. Зазначає, що на момент розгляду справи №910/14493/22 та справи №910/1496/24, строк оплати за Актом №6 від 06.05.2023 або за Актом №6 від 07.03.2023 не був порушений і відповідно це питання було предметом розгляду у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді.

Водночас, тільки за наслідком апеляційного перегляду справи №910/1496/24 було підтверджено, що Акт №6 на суму 5 742 913,00 грн підлягає оплаті оскільки був надісланий та отриманий відповідачем як поштовим зв`язком так і засобами електронного зв`язку, при цьому, мотивованих заперечень відповідач позивачу не надав протягом строків, установлених ч. 2 ст. 10.1 договору, належить дійти висновку, що строк оплати, встановлений п. "В" ст. 10.2 договору станом на дату звернення із даним позовом настав.

Постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1496/24 винесена 15.10.2024. Тобто тільки після даної дати суд остаточно вніс ясність у спір сторін щодо наявності підстав для сплати за актом №6 на суму 5 742 913,00 грн.

14.11.2024, на виконання постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1496/24, ПрАТ "Нафтогазвидобування" сплатило позивачу 5 850 029,20 грн.

З огляду на викладене, нарахування позивачем пені за період з 14.05.2024 по 13.11.2024 та 3% річних за період з 06.06.2022 по 13.11.2024, за твердженням відповідача, є необґрунтованим.

Відповідач здійснив власний розрахунок 3% річних та пені за період з 15.10.2024 (з дати винесення Північним апеляційним господарським судом постанови у справі №910/1496/24) по 13.11.2024. За результатами здійсненого контррозрахунку відповідач вважає вірним нарахування 3% річних в сумі 14 121,92 та пені в сумі 122 389,95грн.

Разом з цим відповідач зазначає, що ПрАТ "Нафтогазвидобування" є стратегічним підприємством, яке забезпечує видобуток газу на території України, де систематично росією здійснюються ракетні обстріли енергетичної інфраструктури. В той же час, суттєво зменшився попит на природний газ, адже українська промисловість, яка була ключовим споживачем приватних видобувників, сильно постраждала: деякі підприємства та заводи розбомблені або захоплені, частина - мають пошкодження. Відповідно, через скорочення попиту на газ у компанії є проблеми із реалізацією газу, що завдає додаткових збитків.

Загалом росія пошкодила щонайменше 30-40% української енергосистеми.

Відповідач зауважує, що порушення договірних зобов"язань з боку відповідача мало місце після початку військової агресії російської федерації.

З метою забезпечення оптимального балансу інтересів сторін у даному спорі та запобігання настанню негативних наслідків для сторін зокрема, і енергетичного сектору країни загалом, беручи до уваги добросовісність поведінки ПрАТ "Нафтогазвидобування" та істотність обставин, що впливали на можливість здійснення розрахунків із позивачем, що є винятковим випадком, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів наявності збитків та інших негативних наслідків порушення зобов`язання відповідача, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, в разі задоволення позовних вимог позивача відповідач просить суд зменшити розмір присудженої пені до 1 (однієї) гривні.

На підставі зазначеного відповідач просить суд позовні вимоги ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" у справі 917/119/24 (917/2040/24) задовольнити частково, в частині стягнення 3% річних у сумі 14 121,92 гривні та пені у розмірі 1,00грн. В решті позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач у додаткових поясненнях у справі (вх. 3 13901 від 30.10.2025, а.с. 124-125 т. 2) зазначив, що за умовами Договору порядок переоцінки вартості робіт передбачає: укладання додаткової угоди із зазначенням скоригованої вартості; виставлення рахунку-фактури; складання акту переоцінки. В матеріалах справи зазначені документи відсутні. Додаткова угода між сторонами не укладалась.

В подальшому від відповідача надійшла заява про відстрочку виконання рішення (вх. № 13878 від 30.10.2025, а.с. 129-136 т. 2), відповідно до якої відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі N 917/119/24(917/2040/24) на 12 (дванадцять) місяців починаючи із дня ухвалення судового рішення. В обґрунтування зазначеної заяви відповідач зазначає таке:

ПрАТ "Нафтогазвидобування" є найбільшою в Україні приватною газовидобувною компанією, яка веде розвідку і видобуток природного газу в Полтавській області.

ПрАТ "Нафтогазвидобування" один з найбільших інвесторів в газовидобувну галузь України: за 2013-2022 рр. в український газовидобуток ПрАТ "Нафтогазвидобування" інвестувало 8,5 млрд. грн., а за цей період до державного бюджету було сплачено понад 30 млрд. грн. податків.

Компанія є одним з найбільших платників податків серед українських підприємств Зокрема, ПрАТ "Нафтогазвидобування" регулярно входить до трійки найбільших платників податків серед підприємств видобувної галузі та посідає перше місце за обсягом сплачених податків серед приватних видобувних компаній України.

До проведення робіт на свердловинах Семиренківського газоконденсатного родовища, серед інших підрядників, також було залучено й ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". Так, роботи по виконання робіт з буріння свердловини №№ 25, 61, 75, 72 Семиренківського ГКР здійснювались ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" відповідно до угоди №2616-НГД від 04.08.17, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі.

Соціальні та економічні потрясіння в державі, а саме значні коливання курсу валют у 2022 - 2025 роках та військова агресія з боку російської федерації, відповідно запровадження військового стану на території України, негативно вплинули на можливість забезпечення стабільності операційної діяльності ПрАТ "Нафтогазвидобування" та втримання видобутку природного газу в 2025 році на довоєнному рівні.

Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації, 03.03.2022 Міненерго заборонило експорт природного газу (наказ №99).

Починаючи з 2022 року експорт українського газу було заборонено, відповідне рішення закріплене постановою уряду №1466 від 27 грудня 2022 року. Згідно із цим документом фактично встановлено нульову квоту на експорт газу українського походження, що фактично закрило можливість для приватного бізнесу реалізовувати газ за кордоном в умовах зруйнованого ринку збуту в Україні.

Водночас, такі рішення Уряду спрямовані, в першу чергу, на забезпечення належного проходження опалювального сезону який вже розпочався, що в даний час є головним завданням країни задля підтримання енергетичної сфери.

В той же час, внаслідок війни споживання газу в Україні скоротилося на 40%. Через скорочення споживання газу та заборону його експорту ПрАТ "Нафтогазвидобування" не може в повному обсязі реалізовувати ресурс та вимушено закачувати його у підземні сховища для зберігання без можливості його продажу, що в свою чергу має наслідком значного скорочення доходу як джерела інвестиційних витрат. Компанія вимушена акумулювати усі можливі надходження на буріння нових свердловини та збільшення видобутку українського газу, який є стратегічним енергоресурсом особливо в період військового стану.

Наразі в Україні триває опалювальний сезон 2025 2026 років, у межах якого діяльність ПрАТ "Нафтогазвидобування" є визначальною для стабільності газопостачання.

В ніч на 16 жовтня армія росії атакувала енергетичну інфраструктуру ПрАТ "Нафтогазвидобування" у Полтавській області. Внаслідок атаки суттєво припинено роботу видобування газу.

Будь-яке раптове фінансове навантаження, зокрема примусове виконання рішення суду на суму більше 2 млн грн, може негативно вплинути на можливість підприємства підтримувати безперервність виробничого циклу та виконання своїх стратегічних завдань у сфері енергетичної безпеки держави.

Разом з тим, ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" з перебуває з 2024 року у процедурі банкрутства. На даний момент провадження перебуває на стадії розпорядження майном, усі кредиторські вимоги розглянуті, проте рішення щодо переходу до стадії санації ще не ухвалено. Тобто фактичні можливості розпорядника майна щодо використання отриманих коштів є обмеженими, а отже, негайне виконання рішення не призведе до відновлення платоспроможності боржника і не забезпечить ефективного результату для кредиторів.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, тимчасове відтермінування виконання судового рішення не порушить прав стягувача, натомість дозволить ПрАТ "Нафтогазвидобування" зберегти фінансову стабільність і виконувати суспільно важливі функції, що відповідає принципу співмірності та балансу інтересів сторін.

Таким чином, одноразова сплата усієї суми боргу за рішенням Господарського суду міста Києва у справі №917/119/24 (917/2040/24) та подальше звернення ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" до виконавчої служби щодо примусового стягнення суми заборгованості значно знизить інвестиційні можливості ПрАТ "Нафтогазвидобування, що може призвести до значного скорочення інвестиційної програми та стрімкого зниження видобутку природного газу. Це негативно вплине на енергетичну безпеку України і поставить під загрозу успішне проходження поточного осінньо-зимового періоду 2025-2026.

Примусове стягнення заборгованості одразу в повному обсязі поставить під загрозу стабільність ведення господарської діяльності ПрАТ "Нафтогазвидобування" в цілому, здійснення вчасної виплати заробітної плати працівникам, а також сплати обов`язкових податків та зборів.

Враховуючи все викладене вище, а також достатність наведених обставин щодо неможливості наразі виконати рішення Господарського суду Полтавської області у справі N917/119/24 (917/2040/24), з урахуванням принципів розумності та справедливості, ПрАТ "Нафтогазвидобування" вважає, що відстрочення рішення суду у справі N 917/119/24 (917/2040/24) не порушить прав ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" , а навпаки сприятиме збалансуванню інтересів сторін та фактичному виконанню рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково та просить суд, у разі задоволення позовних вимог, відстрочити виконання судового рішення на 12 місяців починаючи із дня ухвалення судового рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив наступне.

ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (далі - позивач, Підрядник) звернулось до суду із вимогами до ПрАТ "Нафтогазвидобування" (далі - відповідач, Замовник) про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин № 25,61,75,72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника від 04.08.2017, з яких 2 372 633,06грн переоцінки вартості виконаних робіт за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022, 420 631,94грн 3% річних та 753 522,57грн пені.

Позов обґрунтований тим, що позивач виконав роботи з буріння та випробування свердловини № 71 на загальну суму 5 742 913,00 грн, втім відповідач виконані роботи не оплатив, Акт виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 не підписав, заперечень щодо Акту не надав. При цьому, позивач посилається на обставини, які встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 у справі № 910/1496/24 щодо строку оплати за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022.

Суд встановив, що у лютому 2024 року ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Нафтогазвидобування" про стягнення заборгованості у розмірі 5 742 913 грн за Договором № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин №№ 25, 61, 75 ,72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника від 04.08.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі №910/1496/24 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду обґрунтоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача, визначену у договорі для погодження та підписання акту виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 на суму 5 742 913 грн до Договору № 2616-НГД від 04.08.2017 та розрахунку до нього, як і відсутні докази отримання відповідачем такого Акту разом з розрахунком, як підставу для висновку, що такі документи були отримані відповідачем у дату, зазначену позивачем у позові - 21.12.2023.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції відхилив як безпідставні доводи позивача про те, що Акт виконаних робіт №6 від 06.05.2022 вважається узгодженим, а послуги відображені в ньому підлягають 100% оплаті відповідачем, з огляду на відсутність зі сторони відповідача аргументованої відмови та зауважень щодо наданих послуг згідно п. 10.1 Договору, а відтак дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості виконаних робіт за Актом № 6 від 06.05.2022 у розмірі 5 742 913 грн є недоведеними.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

За результатом апеляційного перегляду судових рішень постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ"; скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі № 910/1496/24; прийнято нове рішення; позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 5 742 913,00 грн, 10 600,00 грн витрат на правничу професійну допомогу, 86 143,70 грн судового збору; стягнуто з відповідача на користь позивача 10 372,50 грн судових витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги; ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/1496/24 залишено без змін (а.с. 18-2 т. 1)

Постановою (додаткова) Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 присуджено до стягнення з ПрАТ "Нафтогазвидобування" на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" 17 400,00 грн витрат на правничу професійну допомогу, 92 999,94 грн 94 коп. судового збору (а.с. 23-25 т. 1).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції Північний апеляційний господарський суд встановив наступне:

"...Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс ойл" (далі - Підрядник) та Приватним акціонерним товариством "Нафтогазвидобування" (далі - Компанія) укладено договір № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин №№ 25, 61, 75, 72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника (далі - договір) з додатками A-S.

Відповідно до ст. 1.4. договору, компанія доручає підряднику, a підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи з буріння свердловин до встановленої компанією глибини, спуск колон/хвостовика тa їx кріплення, випробування на герметичність, випробування закінченої бурінням свердловин на ліцензійній ділянці тa виконання ycix допоміжних робіт тa надання послуг, відповідно до умов цього договору тa індивідуального проекту нa буріння, a компанія зобов`язується провести оплату виконаних робіт згідно умов договору.

Згідно ст. 10.2 договору, всі платежі повинні бути сплачені підрядником виключно в українських гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату здійснення платежу. Датою здійснення платежу є дата списання коштів з розрахункового рахунку компанії.

В п. 4.1 - 4.4 додатку F до договору сторони визначили розмір ставок, тарифів і цін в гривнях, вказавши еквівалент в доларах США. Грошовий еквівалент ставок, тарифів і цін в доларах США визначений відповідно до офіційного курсу валют (долар/гривня), встановленого Національним банком України на 04.08.2017 (25,885752 грн за один долар США) та опублікованого на офіційному сайті Національного банку України.

Підпунктом "В" ст. 10.2 договору встановлено, що оплати за визначеними цим договором чинними сервісними ставками (додаток F) проводяться впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту виконаних робіт щодо відповідного об`єму в порядку, передбаченому статтею 10.1. договору, та після отримання від підрядника відповідного рахунку-фактури.

Також вказаним підпунктом визначено, що вартість виконаних підрядником робіт в звітному місяці по операційному тарифу визначається в такий спосіб: P1 = Orl/A2*A0*H1, де P1 - вартість виконаних робіт з операційного тарифу, Orl - операційний тариф (грн на добу додаток F), A2 - офіційний курс гривні до дол. США, встановлений Національним банком України на дату укладення цього договору, A0 - офіційний курс гривні до дол. США встановлений Національним банком України на дату закінчення робіт у звітному періоді, вказаному в акті виконаних робіт, Н1 - фактична кількість годин роботи за операційним тарифом (годин)/24 (години).

28.09.2021 сторони уклали додаткову угоду № 27 до договору, якою погодили змінити обсяг робіт по договору та включити до переліку свердловин, які підрядник зобов`язаний пробурити за договором, свердловину № 71 Мачухського ГКР.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловини №№ 25, 61, 75, 72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника від 04.07.2017 в частині оплати виконаних робіт, у лютому 2024 року ТОВ "Сервіс ойл" (позивач) зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Нафтогазвидобування" (відповідач) про стягнення з 42611653,20 грн заборгованості за договором № 2616-НГД, з яких:

по акту виконаних робіт № 4 - 8 890 899, 35 грн, в тому числі: 4 988 452,40 грн переоцінки вартості виконаних робіт до акту № 4, 3 172 262, 99 грн пені, 433 603,38 грн інфляційних витрат, 296 580, 58 грн 3 % річних;

по акту виконаних робіт № 5 - 26 083 794, 41 грн, в тому числі: 17667666,17 грн основного боргу, 3795181,03 грн переоцінки вартості виконаних робіт до акту № 5, 3761034,69 грн пені, 329882,54 грн інфляційних витрат, 530029,98 грн 3 % річних;

по акту виконаних робіт № 6 від - 7 636 959, 44 грн, з яких: 5742913 грн основного боргу, 1 894 046,44 грн переоцінки вартості виконаних робіт до акту № 6.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/14493/22 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2023) позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс ойл" 17667666,17 грн заборгованості, 7830430,88 грн переоцінки вартості виконаних робіт, 763485,92 грн інфляційних втрат, 826610,56 грн 3 % річних, 1 грн пені, 510322,38 грн судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/14493/22 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2023) залишено без змін.

Рішенням суду у справі № 910/14493/22 встановлені наступні обставини:

- виконання умов договору, 18.02.2022 між сторонами підписано акт виконаних робіт № 4 та розрахунок до акту виконаних робіт № 4 на загальну суму 23 665 284,67 грн.

У відповідності до п. 10.2. договору, оплата за вказаним актом мала бути проведена відповідачем 21.03.2023, однак оплату по акту виконаних робіт № 4 відповідачем проведено: 13.07.2022 у розмірі 5 335 689,19 грн; 04.08.2022 у розмірі 12 221 412, 63 грн; 03.11.2022 у розмірі 6 108 182, 85 грн.

Проте, на момент здійснення оплати вказаних сум, відповідачем, в супереч приписам п. 10.2. договору, не було скориговано суму оплати, враховуючи курс долара США на дату відповідної оплати;

- 04.11.2022 позивачем направлено на електронну адресу відповідача лист разом з довідкою-розрахунком переоцінки вартості по акту № 4, відтак, суд у справі № 910/14493/22 дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення 4 988 452, 40 грн є обґрунтованою, доведеною та такою, що підтверджується матеріалами справи.

- на виконання умов договору позивачем на електронну адресу відповідача було направлено на погодження акт виконаних робіт № 5 від 16.03.2022.

Після усунення зауважень до акту виконаних робіт № 5, 14.04.2022 вказаний акт було погоджено (докази переписки електронною поштою наявні в матеріалах справи).

Оригінали підписаного зі сторони позивача акту виконаних робіт № від 16.03.2022 та розрахунку до нього на суму 17 667 666,71 грн було передано відповідачеві засобами пошти 27 червня 2022 року (копії супровідного листа та конверту містяться в матеріалах справи). Вказані обставини сторонами не заперечуються;

- відповідач у відзиві на позовну заяву погоджується, що неоплаченими залишилися роботи за актом № 5 роботи на загальну суму 17 667 666,71 грн.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву погодився, що методика розрахунку переоцінки вартості виконаних робіт за актом № 5 від 16.03.2022 в сумі 3 795 181,03 грн є арифметично вірною і відповідає умовам договору.

- щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 5 742 913 грн основного боргу та 1393505,11 грн переоцінки вартості виконаних робіт, суд зазначив, що листом № 71/25 від 03.04.2023 відповідач надав позивачеві зауваження/заперечення до акту здачі-приймання виконаних робіт № 6.

Листом від 18.04.2023 № 10/59 позивач прийняв зауваження відповідача щодо суми переоцінки вартості виконаних робіт за актом №6 від 07.03.2023. Проте, позивачем до матеріалів справи не додано доказів направлення відповідачеві акту № 6 в погодженій сторонами редакції, та, відповідно, і самого акту;

- доводи позивача стосовно того, що вказаний вище акт виконаних робіт №6 від 07.03.2023 вважається узгодженим, а послуги відображені в ньому підлягають 100% оплаті відповідачем, оскільки від відповідача не надійшла аргументована відмова та зауваження щодо наданих послуг, що передбачено п. 10.1 договору є безпідставним, оскільки вказаним пунктом договору передбачено, що цей акт вважається узгодженим, а послуги відображені в ньому підлягають оплаті у разі якщо протягом 15-ти календарних днів з дати отримання Акту від Замовника не надійшли аргументовані зауваження. А відтак, у справі № 910/14493/22 дійшов висновку що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 5 742 913 грн основного боргу та 1 393 505,11 грн переоцінки вартості виконаних робіт є передчасними та недоведеними.

Відповідно до ч. 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.".

Скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі №910/1496/24 суд апеляційної інстанції встановив таке:

"... Як підтверджується матеріалами справи, позивач надіслав відповідачу супровідним листом № 09/36 від 07.03.2023 спірний акт здачі-приймання виконаних робіт № 6 від 07.03.2023 за роботи з буріння свердловини № 71 на загальну суму 5742913 грн, розрахунок до акту, довідку щодо методики розрахунку переоцінки вартості виконаних робіт.

У Відповідь, відповідач у листі № 71/25 від 03.04.2023 подав зауваження/заперечення, вказавши, що акт не містить періоду виконання робіт, не погодився із довідкою щодо методики розрахунку переоцінки вартості виконаних робіт та навів власну редакцію довідки щодо методики розрахунку переоцінки вартості виконаних робіт.

Позивач у листі № 10/59 від 18.04.2023, який отриманий відповідачем 20.04.2023 вказав, що акт містить всі необхідні реквізити, та прийняв зауваження до довідки щодо методики розрахунку переоцінки вартості виконаних робіт від 07.03.2023.

Таким чином, з листування сторін вбачається, що вартість виконаних робіт по Акту № 6 від 07.03.2023 відповідачем не заперечувалась, будь-які заперечення щодо обсягу та ціни робіт, які б впливали на загальну вартість робіт, не висловлено.

В подальшому, врахувавши висновки суду у справі № 910/14493/22 щодо відсутності доказів направлення відповідачу первинних документів, позивач супровідним листом № 09/416 від 14.12.2023 надіслав відповідачу, окрім іншого, акт виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 на загальну суму 5742913 грн та розрахунок до акту.

Вказаний лист був вручений відповідачу 21.12.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 822.

Втім, відповідач будь-які заперечення щодо акту № 6 від 06.05.2022 не надав.

Крім того, вказаний акт був надісланий відповідачу разом з позовною заявою у даній справі та 07.02.2024 був отриманий ним в електронному кабінеті ЄСІТС.

За змістом ст. 10.1 договору, усі документи, які надаються разом з актом виконаних робіт, оплачуваних за сервісними ставками надаються підрядником за адресою: 36000, м Полтава, вул. Стрітенська, 36. Для прискорення документообігу сторони допускають обмін документами з застосуванням засобів електронного зв`язку (факс, електронна пошта) на адреси сторін, зазначені в цьому договорі. сторони визнають юридичну силу документів, відправлених (отриманих) за допомогою засобів електронного зв`язку на адреси сторін, зазначені в договорі, за умови подальшого направлення їх оригіналів протягом 3-х робочих днів від дати їх передачі засобами електронного зв`язку. Компанія протягом 15 календарних днів з моменту отримання акту виконаних робіт від підрядника при відсутності зауважень та/чи заперечень підписує його і передає підряднику. При наявності заперечень та/або зауважень компанія письмово повідомляє підрядника про такі заперечення та/або зауваження протягом 10 календарних днів з моменту отримання акту виконаних робіт. При отриманні від компанії мотивованих заперечень та/або зауважень акту виконаних робіт підрядник протягом 3 (трьох) робочих днів зобов`язаний усунути зазначені компанією заперечення та/або зауваження та y визначений термін повторно направити акт виконаних робіт на адресу компанії. Компанія протягом 3 робочих днів з моменту повторного отримання акту виконаних робіт при відсутності заперечень та/або зауважень підписує його і передає підряднику. Якщо останній день строків, визначених у цьому абзаці, припадає на вихідний або неробочий святковий день, то моментом закінчення строку вважається найближчий робочий день, що передує йому.

Підпунктом "В" ст. 10.2 договору встановлено, що оплати за визначеними цим договором чинними сервісними ставками (додаток F) проводяться впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту виконаних робіт щодо відповідного об`єму в порядку, передбаченому ст. 10.1 договору, та після отримання від підрядника відповідного рахунку-фактури.

Відповідно до п. 10.3 договору, у випадку, якщо Компанія не сплачує будь-який акт виконаних робіт або його частину, щодо яких Компанія заявила заперечення та/або зауваження, Компанія надає вмотивоване заперечення у порядку визначеному частиною 2 статті 10.1.

Враховуючи, що акт № 6 на суму 5742913 грн був надісланий та отриманий відповідачем як поштовим зв`язком так і засобами електронного зв`язку, при цьому, мотивованих заперечень відповідач позивачу не надав протягом строків, установлених ч. 2 ст. 10.1 договору, належить дійти висновку, що строк оплати, встановлений п. "В" ст. 10.2 договору станом на дату звернення із даним позовом настав.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі..."

Постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 у справі № 910/1496/24 в касаційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 у справі у справі № 910/1496/24 ПрАТ "Нафтогазвидобування" виконало 14.11.2024, що підтверджується платіжними інструкціями № 117340 та 117341 (а.с. 26 т. 1).

Звертаючись до суду з позовом в межах даної справи № 917/119/24(917/2040/24) ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", з посиланням на умови Договору № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин № 25,61,75,72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника від 04.08.2017 та приписи чинного законодавства України , просить суд стягнути з ПрАТ "Нафтогазвидобування" на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ":

- 2 372 633,06грн переоцінки вартості виконаних робіт за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022;.

- 420 631,94грн 3% річних за період з 06.06.2022 по 13.11.2024;

- 753 522,57грн пені за період з 14.05.2024 по 13.11.2024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає таке:

Як зазначено у п. 10.2 Договору № 2616-НГД всі платежі повинні бути сплачені підрядником виключно в українських гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату здійснення платежу.

Датою здійснення платежу є дата списання коштів з розрахункового рахунку компанії.

В п. 4.1 4.4 додатку F до договору сторони визначили розмір ставок, тарифів і цін в гривнях, вказавши еквівалент в доларах США. Грошовий еквівалент ставок, тарифів і цін в доларах США визначений відповідно до офіційного курсу валют (долар/гривня), встановленого Національним банком України на 04.08.2017 р. (25,885752 грн. за один долар США) та опублікованого на офіційному сайті Національного банку України.

Підпунктом В) п. 10.2 договору № 2616-НГД вартість виконаних підрядником робіт в звітному місяці по операційному тарифу визначається в такий спосіб:

Р1 = Or1/A2*A0*H1,де

Р1 вартість виконаних робіт з операційного тарифу;

Or1 операційний тариф (грн. на добу Додаток F);

А2 офіційний курс гривні до долл. США, встановлений Національним банком України на дату укладення цього договору;

А0 офіційний курс гривні до долл. США встановлений Національним банком України на дату закінчення робіт у звітному періоді, вказаному в акті виконаних робіт; Н1 фактична кількість годин роботи за операційним тарифом (годин)/24 (години).

Отже, за твердженням позивача, відповідач мав сплатити ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" платежі по Акту виконаних робіт №6 від 06.05.2022 з урахуванням зміни курсу НБУ (долар/гривня) порівнявши такий курс на дату закінчення робіт (дату акту 06.05.2022 р.) з датою здійснення платежу 14.11.2024.

За розрахунками позивача переоцінка вартості виконаних робіт по Акту виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 складає 2 372 633,06 грн (див. "Переоцінка вартості виконаних робіт згідно пункту 10.2 Договору № 2616-НГД від 04.08.2017 року по акту виконаних робіт № 6 від 06 травня 2020р.", а.с. 9 т. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підпунктом "В" ст. 10.2 договору встановлено, що оплати за визначеними цим договором чинними сервісними ставками (додаток F) проводяться впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту виконаних робіт щодо відповідного об`єму в порядку, передбаченому статтею 10.1. договору, та після отримання від підрядника відповідного рахунку-фактури.

Так, як акт виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 на суму 5 742 913,00 грн відповідачем не підписано, але обґрунтованість такого стягнення встановлено рішеннями суду у справах № 910/1496/24 та № 910/14493/22, на переконання позивача, строк оплати по цьому Акту настав 05.06.2022 .

На підставі зазначеного позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 420 631,94 грн (розрахунок 3% річних - а.с.9 т. 1).

Пунктом 8 додатку І до договору № 2616-НГД передбачено, що за кожен день прострочення оплати виконаних робіт та (або) інших платежів, передбачених договором, компанія сплачує підряднику пеню в розмірі денної подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості, що утворилася на останній день терміну сплати відповідно до умов цього договору з урахуванням перерахунку за курсом Національного банку України на останній день строку оплати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У п. 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

На підставі зазначеного позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 755 522,57 грн (нарахування пені здійснено за крайні 6 місяців прострочення виконання зобов`язання з 14.05.2024 по 13.11.2024 (розрахунок пені - а.с. 10 т. 1)).

Відтак предметом спору в межах даної справи № 917/119/24(917/2040/24) є стягнення з ПрАТ "Нафтогазвидобування" на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" є 2 372 633,06грн переоцінки вартості виконаних робіт за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022; 420 631,94грн 3% річних та 753 522,57грн пені.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений між сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За змістом ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 853 ЦК України встановлено обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи № 910/1496/24 Північний апеляційний господарський суд у постанові від 15.10.2024 встановив, що 04.08.2017 між ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (Підрядник) та ПрАТ "Нафтогазвидобування" ( Компанія) укладено Договір № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин №№ 25, 61, 75, 72 Семиренківського ГКР з використанням бурової установки та персоналу підрядника (далі - договір) з додатками A-S.

28.09.2021 сторони уклали додаткову угоду № 27 до договору, якою погодили змінити обсяг робіт по договору та включити до переліку свердловин, які підрядник зобов`язаний пробурити за договором, свердловину № 71 Мачухського ГКР.

Позивач виконав роботи з буріння та випробування свердловини № 71 на загальну суму 5 742 913,00 грн, втім відповідач виконані роботи не оплатив.

Колегія суддів апеляційного суду встановила, що Акт № 6 на суму 5 742 913 грн був надісланий та отриманий відповідачем як поштовим зв`язком так і засобами електронного зв`язку, при цьому, мотивованих заперечень відповідач позивачу не надав протягом строків, установлених ч. 2 ст. 10.1 договору, відтак дійшла до висновку, що строк оплати, встановлений п. "В" ст. 10.2 договору станом на дату звернення із позовом настав.

Північний апеляційний господарський суд, ухвалюючи постанову про стягнення з ПАТ "Нафтогазвидобування" на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", окрім іншого 5 742 913,00 грн за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022, фактично вніс юридичну визначеність у спір між сторонами і відповідно саме с моменту ухвалення рішення суду можна стверджувати про погодження сторонами суми заборгованості.

З урахуванням погодженого сторонами у п. В ст. 10.2 Договору порядку розрахунку зобов`язання відповідача з оплати виконаних робіт мало бути виконане впродовж 30 календарних днів з моменту підписання обома сторонами Акту виконання робіт щодо відповідного об`єму в порядку, передбаченому ст. 10.1 договору, та після отримання від підрядника відповідного рахунку-фактури.

Відповідно до п. 10.3 договору, у випадку, якщо Компанія не сплачує будь-який акт виконаних робіт або його частину, щодо яких Компанія заявила заперечення та/або зауваження, Компанія надає вмотивоване заперечення у порядку визначеному частиною 2 статті 10.1.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що на момент розгляду справи №910/14493/22 та справи №910/1496/24, строк оплати за Актом №6 від 06.05.2022 або за актом №6 від 07.03.23 не був порушений і відповідно це питання було предметом розгляду у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді.

Водночас, тільки за наслідком апеляційного перегляду справи №910/1496/24 було підтверджено що Акт №6 на суму 5 742 913,00 грн підлягає оплаті.

Постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1496/24 винесена 15.10.2024. Тобто тільки після даної дати суд остаточно вніс ясність у спір сторін щодо наявності підстав для оплати виконаних робіт за Актом №6 на суму 5 742 913,00 грн.

14.11.2025 на виконання постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1496/24 ПАТ "Нафтогазвидобування" сплатило на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" 5 850 029,20 грн (а. с. 26 т. 1).

Предметом даного спору є , зокрема, переоцінка вартості виконаних робіт в сумі 2 372 633,06грн за Актом №6 від 06.05.2022 згідно Договору № 2616-НГД від 04.08.2017.

Пунктом 10.2 Договору визначено механізм коригування (переоцінки) вартості робіт.

У п. С ст. 10.2 Договору визначено, що вартість виконаних робіт повинна бути скоригована шляхом перерахунку за такою формулою на дату оплати:

S1 = (А1/А0)*50, де

S1 - вартість робіт, що розрахована згідно з п.п. А - D ст. 10.2 Договору, на дату оплати;

А1 - офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на дату оплати;

А0 - офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на дату закінчення робіт у звітному періоді, вказану в Акті виконаних робіт;

S0 - вартість робіт, що розрахована згідно з п.п. А - D ст. 10.2 Договору, вказана в Акті виконаних робіт.

- для перерахування вартості робіт Компанія та Підрядник укладають додаткову угоду, в якій вказують вартість робіт, що перерахована на дату оплати (додаткова угода про перерахування вартості робіт);

- розрахунки проводяться шляхом оплати Компанією вартості робіт Підрядника у день укладання Додаткової угоди про перерахування вартості робіт та за умови надання Підрядником наступних документів: рахунку-фактури на оплату робіт; належним чином оформленого Акту дооцінки вартості виконаних робіт.

Додатком Q до Договору сторони договору узгодили форму Акту Переоцінки вартості робіт (а.с. 182 зворотний бік) -184 т. 1).

- зміна вартості робіт після укладання додаткової угоди про перерахування вартості робіт не допускається за умови повної оплати удень укладання додаткової угоди сум, передбачених такою додатковою угодою. Вартість робіт , що вказана у додатковій угоді при перерахування вартості робіт є остаточною і підлягає сплаті Компанією у день укладання такої додаткової угоди. У разі неповної оплати в день укладання додаткової угоди, неоплачена сума підлягає подальшому перерахунку згідно умов даного Договору.

Тобто умови Договору передбачають коригування вартості робіт у випадку коливання офіційного курсу гривні по відношенню до долара США на момент оплати в сторону збільшення/зменшення по відношенню до офіційного курсу гривні до долара США на момент закінчення робіт у звітному періоді. За результатом такого коригування визначається сума курсової різниці (переоцінки вартості виконаних робіт), яка фактично є доплатою.

Отже умови укладеного сторонами Договору передбачають можливість зміни ціни договору, що є правом сторін та узгоджується з принципом свободи договору та положеннями статті 632 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, грошове зобов`язання відповідача хоча і виражене у гривні, проте має прив`язку до еквіваленту в іноземній валюті. При цьому визначення остаточної ціни договору залежить саме від дати оплати.

Виходячи з умов договору та обставин справи, суд зазначає, що остаточна вартість робіт у гривні визначається станом на дату оплати з урахуванням курсу долара США до гривні.

У даному випадку сума грошового зобов`язання в гривні визначається саме на дату оплати, а до того визначається гривневим еквівалентом до валюти, тому до моменту оплати матеріальні втрати позивача від знецінення грошових коштів покриваються за рахунок донарахування вартості робіт з урахуванням курсової різниці.

Зобов`язання з оплати переоцінки вартості виконаних робіт не є новим зобов`язанням, а є невід`ємною частиною основного зобов`язання з оплати робіт (доплатою), обов`язок виконання якого встановлено договором. У протилежному випадку (коливання курсу гривні по відношенню до долара США на момент оплати у бік її зміцнення) відповідач не матиме обов`язку зі сплати курсової різниці.

Ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості і визначення її розміру не припиняє зобов`язань сторін, заснованих на договорі, і не скасовує обов`язку відповідача, передбаченого пунктом С статті 10.2 Договору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ; скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі № 910/1496/24; прийнято нове рішення; позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача зокрема заборгованості за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 в сумі 5 742 913,00грн.

14.11.2025 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1496/24 ПАТ "Нафтогазвидобування" сплатило на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" 5 850 029,20 грн (а.с. 26 т. 1)

Разом з цим, як встановлено судом вище, п. 10.2 Договору визначено механізм коригування (переоцінки) вартості робіт. Зокрема, за умовами цього пункту Договору перерахування вартості робіт Компанія та Підрядник укладають додаткову угоду, в якій вказують вартість робіт, що перерахована на дату оплати (додаткова угода про перерахування вартості робіт). Розрахунки проводяться шляхом оплати Компанією вартості робіт Підрядника у день укладання Додаткової угоди про перерахування вартості робіт та за умови надання Підрядником наступних документів: рахунку-фактури на оплату робіт; належним чином оформленого Акту дооцінки вартості виконаних робіт.

Таким чином, порядок переоцінки вартості виконаних передбачає:

- укладання додаткової угоди, в якій вказують вартість робіт, що перерахована на дату оплати (додаткова угода про перерахування вартості робіт).

- виставлення рахунку-фактури;

- складання акту переоцінки.

Додаткова угода, в якій зазначена вартість робіт, що перерахована на дату оплати (додаткова угода про перерахування вартості робіт) позивачем до позовної заяви не залучалася, в матеріалах справа така угода відсутня.

Відповідач стверджує, що додаткова угода між сторонами не укладалася. Вказана обставина позивачем в ході розгляду справи не спростована.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення переоцінки вартості виконаних робіт позивачем до позовної заяви залучено як доказ "Переоцінка вартості виконаних робіт згідно пункту 10.2 Договору № 2616-НГД від 04.08.2017 року по акту виконаних робіт № 6 від 06 травня 2022 р." ( а.с. 9 т.1) .

Суд встановив, що вказаний документ, залучений позивачем до позову, не відповідає формі Акту переоцінки вартості робіт, яка встановлена Додатком Q до Договору (а.с. 182 зворотний бік) -184 т. 1), не мість дати акту, не містить реквізитів представників сторін договору, не містить підпису представників сторін та їх печаток, а є лише розрахунком переоцінки вартості виконаних робіт, який не підписаний уповноваженою особою позивача.

Також в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача акту переоцінки на суму 2 372 633,06грн, яка заявлена позивачем до стягнення, а також рахунку - фактури на цю суму.

Відтак, суд приходить до висновку про вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 2 372 633,06грн переоцінки вартості виконаних робіт по Акту виконаних робіт № 6 від 05.06.2022 є недоведеними.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та пені суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8 додатку І до договору № 2616-НГД передбачено, що за кожен день прострочення оплати виконаних робіт та (або) інших платежів, передбачених договором, компанія сплачує підряднику пеню в розмірі денної подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості, що утворилася на останній день терміну сплати відповідно до умов цього договору з урахуванням перерахунку за курсом Національного банку України на останній день строку оплати.

За порушення виконання відповідачем договірних зобов"язань в частині оплати Акта виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 755 522,57грн за період з 14.05.2024 по 13.11.2024 (нарахування пені проведено за крайні 6 місяців прострочення виконання зобов`язання з 14.05.2024 по 13.11.2024 ) (а.с. 11 т.1).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022 (на суму 5 742 913,00грн) 3% річних в сумі 420 631,94грн за період з 06.06.2022 по 13.11.2024 (а.с. 10 т. 1).

Суд дослідивши надані позивачем розрахунки 3% річних та пені встановив, що позивачем невірно визначено період початку нарахування.

Підпунктом "В" ст. 10.2 договору встановлено, що оплати за визначеними цим договором чинними сервісними ставками (додаток F) проводяться впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту виконаних робіт щодо відповідного об`єму в порядку, передбаченому статтею 10.1. договору, та після отримання від підрядника відповідного рахунку-фактури.

Суд встановив, що за наслідками апеляційного перегляду справи №910/1496/24 апеляційним судом підтверджено настання строку оплати за Актом виконаних робіт № 6 від 06.05.2022, встановленого п. "В" ст. 10.2 Договором.

Постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1496/24 винесена 15.10.2024. Тобто тільки після даної дати суд остаточно вніс ясність у спір сторін щодо наявності підстав для сплати за Актом №6 на суму 5 742 913,00 грн.

Отже, починаючи з 15.10.2024 у позивача виникло право на нарахування 3% річних (позивач здійснив нарахування з 06.06.2022) та пені (позивач здійснив нарахування з 14.05.2024).

Приймаючи до уваги, відсутність в матеріалах справи належного розрахунку 3% річних та пені, нарахованих за неналежним виконання відповідачем договірних зобов"язань в частині оплати виконаних робіт за Актом № 6 від 06.05.2022, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 420 631,94грн та 755 522,57грн пені за необґрунтованістю.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належність доказів передбачена ст. 76 ГПК України, у відповідності до якої належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтєю 77 ГПК України встановлена допустимість доказів, у відповідності до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку відсутність правових підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про відмову у позові у повному обсязі клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 1,00грн, заявлене у відзиві на позов та заява відповідача про відстрочку виконання рішення (вх. № 13878 від 30.10.2025) суд залишає без розгляду.

Позивач у позовній заяві просить суд покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по вказаній справі суд виходить з наступного.

У ч. 1 - ч. 3 ст. 124 ГПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд встановив, що за подання до суду цього позову позивач сплатив 42 585,46грн судового збору за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 21.11.2024 (а.с. 7 т. 1).

У позовній заяві позивач вказав, що крім витрат на сплату судового збору, він очікує понести у цій справі судові витрати на професійну правничу допомогу із розгляду справи в суді першої інстанції, які згідно з попереднім (орієнтованим) розрахунком, становлять 23 100,00 грн (а.с.5 т. 1 ).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У ч.1 ст. 129 ГПУ України вказано, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що за результатами розгляду справи суд дійшов до висновку про відмову у задоволені позову повністю, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, що становить судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абз. другий ч. 1 ст.256 в редакції Закону № 4173-IX від 19.12.2024). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано 30.03.2026

Суддя О.О.Ореховська