РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2026Справа № 910/9475/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» (вул. Фонтанська дорога, 16/6, м. Одеса, 65049; ідентифікаційний код 38915140)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» (вул. Лейпцизька, 16, літ. А, м. Київ, 01015; ідентифікаційний код 32554793)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 20971504)

про застосування наслідків нікчемного правочину та визнання права іпотекодержателя,

Представники сторін:

від позивача: Мартишко Ангеліна Святославівна

від відповідача: Селіванов Сергій Анатолійович

від третьої особи: Кузьмік Денис Вікторович

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивач.

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» (далі за текстом - ТОВ «Ісагіс», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» (далі за текстом - ТОВ «Кіод-1», Відповідач), в якому Позивач просить суд:

- застосувати наслідки нікчемного правочину, а саме договору про розірвання від 19.01.2015 Договору про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 шляхом поновлення прав кредитора за ТОВ «Ісагіс» за договором про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 укладеним між ТОВ «Кіод-1» та ПАТ «Імексбанк»;

- визнати за ТОВ «Ісагіс» права іпотекодержателя на об`єкти нерухомості: нежила будівля, загальною площею 1 814,8 кв.м, прибудована до будівлі гуртожитку № 7, місто Київ, вулиця Лейпцігська, будинок 16 (літ. А). за іпотечним договором від 27.04.2013, посвідченим Журавлем М.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 576 із урахуванням всіх змін та доповнень.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач вказує, що з 24.07.2020 між ним та ПАТ «Імексбанк» укладено договір № 130/1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно якого Банк відступив шляхом продажу Позивачу прав вимоги до Відповідача за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008 та за Іпотечним договором, що посвідчений 31.08.2012 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 5224, предметом якого є нежитлова будівля, загальною площею 1 814, 8 кв.м., прибудована до будівлі гуртожитку № 7 за м. Київ, вул. Лейпцігська, буд. 16 (літ. А).

Позивач стверджує, що Відповідачем зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 не виконано, заборгованість за кредитом (станом на 24.07.2020) в сумi 26 032 317, 02 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 12 816 970 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 13 215 347, 02 грн не повернуто, що свідчить про дійсність іпотеки в силу чинності кредитного зобов`язання.

Оскільки Відповідач стверджує, що у нього відсутні зобов`язання та заборгованість перед ТОВ «Ісагіс» за договором про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, яку сплачено на користь банку в силу чого правовідносини за договором іпотеки також є припиненими.

Позивач вважає, що такі твердження є безпідставними, а Відповідачем фактично вчинено дії направлені на ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань оскільки правочин, на підставі якого відбулася сплата коштів за договором про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08 є нікчемним в силу положень пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову, Відповідач стверджує, що ним здійснено оплату по тілу кредиту та процентам згідно умов договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, яка сумарно складала 13 318 613, 45 грн.

В силу виконання Відповідачем своїх кредитних зобов`язань, договір про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08 розірвано 19.01.2015, а зобов`язання сторін припинено.

У якості доказів припинення зобов`язань перед банком, а відтак і перед Позивачем Відповідач посилається на рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2021 у справі № 916/3406/20, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного суду від 15.09.2021 у справі № 916/3406/20, згідно якого задоволено позов ТОВ «Кіод-1» та визнано припиненими кредитні правовідношення за договором про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08 та визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 27.04.2013 нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «Кіод-1».

Відтак, Відповідач посилається преюдиційність обставин та фактів, встановлених судом у рішенні Господарського суду Одеської області від 07.04.2021 у справі № 916/3406/20 та стверджує, що звернення до суду з даним позов зумовлено виключно на переоцінку одних і тих самих доказів.

Також Відповідачем заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

3. Стислий виклад позиції третьої особи

Третя особа підтримує позицію Позивача та стверджує, що виконання Відповідачем кредитних зобов`язань є нікчемним правочином в силу положень пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 позовну заяву ТОВ «Ісагіс» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 350 422, 40 грн.

11.08.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.09.2025.

Також даною ухвалою залучено ПАТ «Імексбанк» до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

28.08.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

02.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про продовження процесуального строку на подання відповіді на відзив на позовну заяву.

10.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

15.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Відповідача на клопотання про витребування доказів, яке додано Позивачем до позову.

15.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи.

15.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 судом витребувано докази у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Нова-Хвиля», ТОВ «Кіод-1» та ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання», підготовче засідання відкладено на 13.10.2025.

17.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про застосування строків позовної давності.

08.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання ухвали від 15.09.2025 про витребування доказів.

09.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від Відповідача про надання додаткового часу на виконання ухвали про витребування доказів від 15.09.2025.

Підготовче засідання 13.10.2025 відкладено на 27.10.2025.

27.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Позивача на заяву Відповідача про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

27.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про повторне направлення ухвали про витребування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, клопотання Позивача про повторне витребування задоволено повністю, витребувано докази по справі у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Нова-Хвиля», ТОВ «Кіод-1» та ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання». Підготовче засідання відкладено на 17.11.2025.

13.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли докази виконання ухвали Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в частині витребування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 витребувано додаткові докази у справі у ТОВ «Нова-Хвиля», ТОВ «Кіод-1» та ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання». Підготовче засідання відкладено на 15.12.2025.

15.12.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2025 клопотання Позивача про витребування доказів та відкладення підготовчого засідання задоволено, витребувано у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку додаткову інформацію по справі, підготовче засідання відкладено на 19.01.2026.

08.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на виконання вимог ухвали суду від 15.12.2025.

У підготовчому засіданні 19.01.2026 судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 23.02.2026.

У судовому засіданні 23.02.2026 судом оголошено перерву до 23.03.2026.

У судовому засіданні 23.03.2026 представник Позивача надав пояснення по суті заявлених вимог, які просив суд задовольнити.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову.

Представник третьої особи підтримав позицію Позивача щодо наявності підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників, 23.03.2026 судом відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

10.04.2008 між АКБ «Імексбанк» (кредитор) та ТОВ «Кіод-1» (позичальник) укладено кредитний договір № 32-08, згідно пункту 1.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 14 500 000 грн зі сплатою 18 % річних та кінцевим терміном повернення коштів до 09.04.2013.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 договору видача кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника або сплати з позичкового рахунку позичальника № НОМЕР_1 в філії АКБ «Імексбанк» у м. Києві, МФО 300766, розрахункових документів позичальника на цілі, визначені пунктом 1.2 договору. Моментом (днем) надання кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку позичальника розрахункових документів позичальника в повній або частковій сумі кредиту. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, винагороди кредитора та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Згідно з підпунктом 3.1.1 пунктом 3.1 договору кредитор зобов`язаний для обліку розрахунків за кредитним договором відкрити позичальнику в філії АКБ «Імексбанк» у м. Києві позичковий рахунок № 3022 і перерахувати кредитні кошти на поточний рахунок позичальника або сплатити з нього розрахункові документи позичальника в межах суми кредиту, в порядку, визначеному цим договором. Для обліку нарахованих відсотків за кредитом відкривається рахунок № НОМЕР_2 в філії АКБ «Імексбанк» у м. Києві.

За умовами пунктів 7.1, 7.3 договору всі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов`язковим посиланням на цей договір. Зміни та доповнення до цього договору оформлюються шляхом підписання сторонами додаткових угод. Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

15.04.2009 між АКБ «Імексбанк» та ТОВ «Кіод-1» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 10.04.2008 № 32-08, згідно з якою сторонами викладено пункт 1.1 договору в наступній редакції: «кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 14 500 000 грн зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном повернення коштів 09.04.2013.».

12.10.2010 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Кіод-1» укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 10.04.2008 № 32-08, згідно з якою сторони, зокрема, прийшли до згоди викласти назву кредитного договору від 10.04.2008 № 32-08 в наступній редакції: «Договір про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08» та викласти пункт 1.1. договору в наступній редакції: «кредитор зобов`язується надати позичальнику у тимчасове користування кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі за текстом - «кредит» або «кредитна лінія». 1.1.1 Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 30 000 000,00 грн, надалі за текстом кожна частина окремо - «транш», а у сукупності - «транші», зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 09.04.2013 на умовах, визначених цим договором. Після оплати кредитором документів на суму, що вказана у пункті 1.1.1 цього договору, подальше кредитування в межах встановленого строку та в межах суми ліміту відновлювальної кредитної лінії може здійснюватися лише після погашення позичальником частини або всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення».

09.04.2013 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Кіод-1» укладено додаткову угоду № 3 до договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, згідно з якою пункт 1.1 викладено в новій редакції та узгоджено, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 18 000 000,00 грн, а у сукупності - транш, зі сплатою 18% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 08.11.2017 на умовах, визначених цим договором. Крім цього, сторони узгодили порядок погашення суми основної заборгованості та дійшли згоди викласти пункт 1.3 договору в наступній редакції: « 1.3 У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, збитків, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з позичальником: до 30.04.2013 договір іпотеки нерухомості нежитлового призначення, прибудованої до будівлі гуртожитку № 7, загальною площею 1 814,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, літера А. Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами.».

22.12.2014 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Кіод-1» укладено додаткову угоду № 4 до договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, згідно з якою сторонами викладено в новій редакції пункт 2.4 договору щодо нарахування відсотків за користування кредитом.

27.04.2013 між ПАТ «Імексбанк» (іпотекодержатель) та ТОВ «Кіод-1» (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 576, яким забезпечено вимоги іпотекодержателя за договором про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, з урахуванням додаткових угод до нього № 1, № 2 та № 3, а також усіх додаткових договорів/угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісії, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо, щодо наданого кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 18 000 000,00 грн; строк повернення кредиту - 08.11.2017; розмір відсоткової ставки - 18 % річних. Згідно з пунктом 1.3 договору предметом іпотеки є нежитлова будівля, загальною площею 1 814,80 кв.м., прибудована до будівлі гуртожитку № 7, за адресою: м. Київ, вул. Лейпцігська, 16 (літ.А), що належить іпотекодавцю на праві власності. Розділом 7 іпотечного договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором та додаткових договорів/угод до нього. Право іпотеки та, відповідно, і цей договір, припиняє чинність у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

19.01.2015 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Кіод-1» укладено договір про розірвання договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, згідно з яким сторони прийшли до згоди розірвати договір про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08; з моменту набуття чинності цим договором сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками, що виникли у зв`язку із договором про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08; договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами.

Суд зазначає, що вказані вище додаткові угоди, іпотечний договір № 576 від 27.04.2013 та договір про розірвання договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08 від 19.01.2025 наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Вказаний вище зміст кредитного договору № 32-08 від 10.04.2008 не заперечується сторонами та встановлений у рішенні Господарського суду Одеської області від 07.04.2021 при розгляді справи № 916/3406/20, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2021.

24.07.2020 між ПАТ «Імексбанк» (Банк) та ТОВ «Ісагіс» за результатами відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-04-17-000019-b від 30.04.2020, укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 130, відповідно до якого, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перешли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (далі - основні договори). Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Сторони домовились, що відступлення банком новому кредитору прав вимоги: за договорами іпотеки, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами одночасно із укладанням цього договору та підлягає нотаріальному посвідченню; за договорами застави, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами та не були посвідчені нотаріально або були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами одночасно із укладанням цього договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно пункту 2.2 договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 130 від 24.07.2020 за цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває наступні права кредитора за основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пені), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора відповідно до цього договору у обсягах та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. До нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів.

Згідно пункту 4.1 договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 130 від 24.07.2020 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 33 840,79 грн без урахування ПДВ. Ціна договору сплачується новим кредитом банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Відповідно до пункту 6.5 договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 130 від 24.07.2020 він набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.

Відповідно до Реєстру договорів та боржників, який є Додатком №1 до договору про відступлення (купівля-продажу) прав вимоги від 24.07.2020 № 130 ПАТ «Імексбанк» відступив на користь ТОВ «Ісагіс» на підставі договору, зокрема, право вимоги за кредитним договором від 10.04.2008 № 32-08 із урахуванням всіх змін та доповнень до ТОВ «Кіод-1». Згідно реєстру загальна сума заборгованості становить 26 032 317,02 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 12 816 970,00 грн, заборгованість за відсотками - 13 215 347,02 грн. Ціна реалізації активу - 4 910,01 грн.

Крім цього, 24.07.2020 між ПАТ «Імексбанк» (банк) та ТОВ «Ісагіс» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. за № 762, згідно пункту 2.1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому іпотекодержателю належні банку, а новий іпотекодержатель набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перешли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за іпотечними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (далі - основні договори). Новий іпотекодержатель сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору новий іпотекодержатель у день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 договору, набуває наступні права іпотекодержателя за основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору та визначених на момент набуття новим іпотекодержателем права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пені), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така надавалась), відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового іпотекодержателя, вказаний у Додатку № 1 до цього договору. Права іпотекодержателя за основними договорами переходять до нового іпотекодержателя відповідно до цього договору у обсягах та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. До нового іпотекодержателя не переходить права на нарахуванням процентів на нарахування процентів за користування боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів.

Згідно пункту 4.1 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до цього договору та договору № 130 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 24.07.2020, укладеного між сторонами, новий іпотекодержатель сплатив банку грошові кошти в розмірі 33 840,79 грн без урахування ПДВ. Ціна договору сплачується новим іпотекодержателем банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий іпотекодержатель.

Відповідно до пункту 6.5 договору він набуває чинності з дати його підписання сторонами, скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення. Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами, скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

Відповідно до Реєстру договорів та боржників (іпотекодержателів), який є Додатком № 1 до договору про відступлення (купівля-продажу) прав вимоги від 24.07.2020 № 130/1, ПАТ «Імексбанк» відступив на користь ТОВ «Ісагіс» на підставі договору, зокрема, право вимоги за іпотечним договором від 27.04.2013, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. та зареєстрованим за реєстровим номером 576 із урахуванням всіх змін та доповнень.

Згідно з реєстром, боржником та іпотекодавцем за договором є ТОВ «Кіод-1», предмет іпотеки - нежитлова будівля, загальною площею 1 814,8 кв.м., прибудована до будівлі гуртожитку № 7, за адресою: вул. Лейпцігська, буд. 16 (літ.А). м. Київ. Згідно реєстру загальна сума заборгованості ТОВ «Кіод-1» становить 26 032 317,02 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 12 816 970,00 грн, заборгованість за відсотками - 13 215 347,02 грн. Ціна реалізації активу - 4 910,01 грн.

Зміст укладених договорів відступлення між Позивачем та ПАТ «Імексбанк» встановлено у рішенні Господарського суду Одеської області від 07.04.2021 у справ № 916/3406/20 та при розгляді справи № 916/2284/20 у рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020.

При цьому, факт відступлення права вимоги ПАТ «Імексбанк» на користь Позивача за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008 та іпотечним договором від 27.04.2013 сторонами не заперечується та не спростовується.

Натомість Відповідач, посилаючись на рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2021 у справі № 916/3406/20 стверджує, що кредитні правовідношення за договором про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08, укладеним між ТОВ «Кіод-1» та ПАТ «Імексбанк», правонаступником якого в цих правовідносинах є ТОВ «Ісагіс» визнано припиненими»; визнано припиненою іпотеку нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «Кіод-1», а саме: нежилої будівлі, площею 1 814,80 кв.м., прибудованої до будівлі гуртожитку № 7, за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16 (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, за іпотечним договором від 27.04.2013, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В., зареєстрований за реєстровим номером 576, номер запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 829199.

До таких висновків дійшов Господарський суд Одеської області від 07.04.2021 у справі № 916/3406/20 з огляду на наступне.

ТОВ «Кіод-1» при розгляді справи № 916/3406/20 стверджувало, що він не має невиконаних зобов`язань перед ПАТ «Імексбанк» по договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 № 32-08 оскільки з наданої ним до справи картки рахунку за період з 01.01.2008 по 30.10.2020 з відображенням руху коштів за кредитним договором по контрагенту - ПАТ «Імексбанк» вбачається, що сума дебету по рахунку - 19 032 535,62 грн, сума кредиту по рахунку - 19 032 535,62 грн, сальдо - 0.

Згідно банківської виписки по рахунку ТОВ «Кіод-1» в АТ «Імексбанк» 19.01.2015 на рахунок ТОВ «Кіод-1» від ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання» надійшли кошти на загальну суму 13 318 613, 45 грн з призначенням платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від 17.01.2015 №б/н» та в цей же день кошти в загальному розмірі 13 318 613, 45 грн перераховані ТОВ «Кіод-1» на рахунки банку № 3022 та № 3022 з призначенням платежу «сплата процентів за кредитним договором від 10.04.2008 № 32-08» (сума погашення процентів 501643,45 грн) та «погашення кредиту згідно договору від 10.04.2008 № 32-08» (сума погашення кредиту 12 816 970,00 грн).

19.01.2015 між ТОВ «Кіод-1» та ПАТ «Імексбанк» укладено договір розірвання договору про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008.

Не погоджуючись із вказаним, Позивач звертається до суду з даним позовом, в якому стверджує наступне.

Згідно доводів Позивача, ТОВ «Кіод-1» не виконало свої зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008, а станом на 24.07.2020 (згідно відповіді від ФГВФО від 22.04.2025 № 60-3715/25) заборгованість за кредитом становить - 26 032 317, 02 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 12 816 970 грн заборгованості по вiдсотками за користування кредитом - 13 215 347, 02 грн.

Натомість ТОВ «Кіод-1» повідомляє про сплату ним коштів за кредитним договором трьома платежами 19.01.2025 на суму 12 641, 40 грн., 489 002, 05 грн, 3 800 000 грн., 9 016 970 грн. на рахунок № 3022, які отримані платником чотирма платежами від контрагента ТОВ «Торгівельно-виробниче «Об`єднання» у якості суми забезпечення згідно попереднього договору купівлі продажу інвестиційних сертифікатів б/н від 17.01.2015, які в свою чергу перераховані ТОВ «Нова-хвиля».

При цьому судом встановлено, що згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.2025 випуск та проспект емісії інвестиційних сертифікатів ТОВ «Кіод-1», ТОВ «Торгівельно-виробниче «Об`єднання» та ТОВ «Нова-хвиля» комісією не реєструвалися.

У даній справі Позивач стверджує, що процедура погашення заборгованості за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008 здійснена всупереч зазначеній вище процедурі оскільки ТОВ «Нова-хвиля» у січні 2015 року достроково розірвало депозитний договір укладений з АТ «Імексбанк» в силу чого ПАТ «Імексбанк» достроково повернуто депозит коштів згідно договору банківського вкладу № 9 від 27.05.2014.

Після повернення грошових коштів ТОВ «Нова-хвиля» 19.01.2015 перераховано на поточний рахунок ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання» відкритий у ПАТ «Імексбанк», грошові кошти у розмірі 13 305 972, 00 грн з призначенням платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі продажу інвестиційних сертифікатів б/н від 17.01.2015 року.

Того ж дня - 19.01.2015 ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання» (перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «КІОД-1» відкритий у ПАТ «Імексбанк» грошові кошти у загальному розмірі 13 318 613, 45 грн., чотирма траншами (переказами), якими, як встановлено судом вище, відбулося погашення заборгованості кредитного договору № 32-08 від 10.04.2008.

Згідно доводів Позивача, правочин з дострокового розірвання депозитного договору, укладеного між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова - хвиля» про дострокове повернення депозитних коштів згідно договору банківського вкладу від 21.05.2014 є нікчемним в силу наступного.

ТОВ «Нова - хвиля» є взаємопов`язаною особою із АТ «Імексбанк», що вбачається в результаті детального аналізу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, відповідно до інформації, яка міститься у відкритому доступі та надана Позивачем, станом на 01.01.2015 учасниками ПАТ «Імексбанк» є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ЖЕСУ «ПРИМОР`Є», ТОВ «ТЕХСАНІТ», ТОВ «ЕЛЕКУСТ», ТОВ «МЕЧТА», ТОВ «ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО-ЦЕНТР», ТОВ «КІОД-1», ТОВ «ФОНДОВА ГРУПА «ФОРВАРД».

Засновником ТОВ «Нова - хвиля» є ТОВ «ТЕХСАНІТ» (), засновником якої станом на 01.01.2015 був ОСОБА_1 , який також станом на 01.01.2015 був власником 89 % голосів у ТОВ «Кіод-1».

Станом на 01.10.2014 ТОВ «Нова-хвиля» було учасником ПАТ «Імексбанк».

З долученого до позову протоколу № 1 засідання малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» від 16.04.2018, вбачається, що до порядку денного на розгляд винесено питання: «Про визнання нікчемним правочинів, щодо дострокового розірвання депозитних договорів укладених між AT «Імексбанк» та ТОВ «Нова-хвиля» на підставі положень пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок яких відбулось погашення заборгованості за 10 кредитними договорами укладеними з фізичними особами і 3 кредитними договорами, укладеними з юридичними особами».

За результатами роботи комісії встановлено, факти остаточного розрахунку за 13 кредитними договорами укладеними між AT «Імексбанк», зокрема, з ТОВ «Кіод-1» за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008 перед запровадженням процедури тимчасової адміністрації у AT «Імексбанк» за рахунок коштів ТОВ «Нова-хвиля», які надійшли з поточного рахунку товариства відкритого у AT «Імексбанк» після дострокового розірвання укладених з банком депозитних договорів (двох).

Начальник відділу загально-правової та претензійної роботи юридичного управління на вказаному засіданні малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» також повідомив, що у відповідності до положень пункту 3.1 постанови Правління НБУ № 63/БТ від 15.03.2011 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.11.2009 № 698/БТ» банк був зобов`язаний: не здійснювати дострокового повернення строкових депозитних вкладів інсайдерам та пов`язаним особам.

У відповідності до положень пункту 1 постанови Правління НБУ № 749/БТ від 27.11.2014 «Про надання стабілізаційного кредиту для підтримки ліквідності» банк зобов`язаний: не надавати власникам/учасникам банку (у тому числі пов`язаним особам банку) активів у будь-якій формі (майно, кошти, будь-які операції з векселями, право уступки вимоги боргу, факторинг, гарантії, поруки за кредиторів банку, тощо).

За положеннями пункту 2.3.6 Договору про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 AT «Імексбанк» зобов`язаний не здійснювати дострокового повернення строкових депозитних вкладів інсайдерам і пов`язаним особам банку.

У положеннях пункту 2 постанови Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних» зазначено: не надавати акціонерам Банку та пов`язаним з ними особам активів у будь-якій формі (майно, кошти, будь-які операції з векселями, право уступки вимоги боргу, факторинг, гарантії, поруки за кредиторів банку); не здійснювати дострокового повернення коштів інсайдерам та пов`язаним особам.

Вказані приписи проігноровано посадовими особами банку при достроковому розірванні депозитних договорів з пов`язаними особами - ТОВ «Нова - хвиля».

Правочини щодо дострокового розірвання депозитних договорів здійснені з порушенням вимог пункту 3.1 постанови Правління НБУ № 63/БТ від 15.03.2011.

За наслідками засідання малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» від 16.04.2018 вирішено: визнати правочини щодо дострокового розірвання депозитного договору № 24 від 12.09.2014 та № 9 від 27.05.2014 нікчемними в силу положень пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Депозитні кошти обліковувались на аналітичному рахунку НОМЕР_3.

Крім того, на виконання рішень засіданні малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк», оформленого протоколом від 16.04.2018 № 1 вирішено відновити на балансі банку заборгованість та донараховати проценти за користування кредитними коштами.

Як вбачається з виписки по особовим рахункам за 18.09.2018 АТ «Імексбанк» ТОВ «Кіод-1» як платником перераховано на користь ТОВ «Нова-хвиля» грошові кошти у загальному розмірі 12 816 970, 00 грн призначення платежу «відновлення у балансі заборгованості за кредитом та % по КД 32-08 від 10.04.2008. ТОВ «КІОД-1» згідно ріш.протоколу МКУА № 1 від 16.04.2018 (визнання нікчемності)».

Згідно протоколу № 4 засідання малого комітету з управління активами від 08.02.2018, 17.01.2015, кошти в сумі 15 166 628,85 грн., які обліковувались на депозитному рахунку, що належить ТОВ «Нова-хвиля» 2004.0(980-UAH) в AT «ІМЕКСБАНК», достроково повернуті на поточний рахунок ТОВ «Нова-хвиля», окрім того, AT «ІМЕКСБАНК» перерахував на поточний рахунок ТОВ «Нова-хвиля» нараховані, в рамках депозитного договору, проценти на загальну суму 142 940.30 грн.

19.01.2015 за рахунок коштів в сумі 13 305 972,00 грн. сплачено кредитну заборгованість акціонера банку ТОВ «Коід-1» () за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008, а договір депозиту достроково розірваний з призначенням платежу «дострокове повернення депозит коштів зг дог банк вкладу 10 від 27/05/14 та листа вкладника від 08/01/15 без ПДВ».

В силу викладеного вище, Позивач стверджує, що погашення ТОВ «Кіод-1» заборгованості за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008 є наслідком нікчемного правочину, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова-хвиля» у вигляді договору розірвання депозитного рахунку, що є явним наданням останньому переваги з боку Банку оскільки в результаті такого правочину відбулося повернення коштів, за рахунок яких відбулося погашення Відповідачем кредиту за договором № 32-08 від 10.04.2008 та укладено договір про розірвання від 19.01.2015 такого кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» А.А. Матвієнко направлено повідомлення про нікчемність правочину ТОВ «Кіод-1» № 1242 від 13.06.2018, що не заперечується стороною Відповідача, а згідно доводів Позивача та третьої особи заборгованість за кредитним договором Відповідачем не погашена із врахування факту повернення сплачених боржником коштів.

Згідно повідомлення про нікчемність правочину ТОВ «Кіод-1» № 1242 від 13.06.2018, трансакції з погашення заборгованості за кредитним договором, проведені ТОВ «Нова-хвиля» є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оскільки банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Враховуючи вищевикладене, на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» А.А. Матвієнко повідомив ТОВ «Кіод-1» про нікчемність трансакцій з погашення заборгованості за кредитним договором № 32-08 від 10.04.2008, які були проведені ТОВ «Нова-Хвиля».

Також, судом встановлено, що при ухваленні рішення від 07.04.2021 у справі № 916/3406/20 Господарським судом Одеської області надано оцінку вказаним діям уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» в частині визнання правочину нікчемним та зазначено наступне:

- уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів з метою виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним і кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених і доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних правових наслідків (аналогійний висновок викладено Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.06.2020 у справі № 920/653/18);

- оскільки Фонд лише виявляє правочини, які є нікчемними в силу частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і повідомляє про них, а не визнає їх нікчемними саме своїми рішеннями, сама по собі нікчемність правочинів, в цьому випадку, не залежить від наявності чи відсутності вищевказаного рішення уповноваженої особи Фонду, а підлягає доведенню та встановленню судом у загальному порядку в межах розгляду цієї справи;

- в силу обставин відсутності первинної документації, зокрема, укладених між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова-Хвиля» депозитних договорів від 12.09.2014 № 24, від 27.05.2014 № 9 та правочинів щодо дострокового розірвання вказаних депозитних договорів на підставі протоколів засідань комісії Малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк», які фактично є оцінкою спірних правовідносин іншим органом, який не входить в перелік органів, визначений у статті 75 ГПК України, Господарський суд Одеської області дійшов висновку неможливості встановити обставину нікчемності правочинів щодо дострокового розірвання вищевказаних депозитних договорів, які не були подані учасниками справи та зміст яких судом не був досліджений. При цьому, судом зауважено, що учасниками справи не заявлялось до суду клопотання про витребування укладених між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова-Хвиля» депозитних договорів від 12.09.2014 № 24, від 27.05.2014 № 9 та правочинів щодо їх дострокового розірвання, а учасниками даної справи безпосередньо є АТ «Імексбанк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, представник яких приймав участь у справі.

З поміж викладеного Відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності оскільки керуючись положеннями про обчислення строків, визначені статтями 251 - 254 ЦК України, трирічний строк за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину сплинув 19.01.2018.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Таким чином, незважаючи на те, що АТ «Імексбанк» передав права за кредитним договором ТОВ «Ісагіс» у 2020 році, тобто здійснилася заміна сторони у зобов`язання (заміна кредитора), порядок обчислення та перебіг позовної давності не змінено.

Крім того, про обставини на які ТОВ «Ісагіс» посилається при зверненні до суду з позовом у 2025 році, сторона знала ще у кінці 2020 року або самому початку 2021 року при розгляді справи № 916/3406/20.

Заперечуючи щодо застосування наслідків пропуску строку позовної давності за зверненням до суду з даним позовом, Позивач вказує, що ТОВ «Ісагіс» набуло права вимоги за кредитним договором лише 24.07.2020, коли між ним та ПАТ «Імексбанк» укладено договір відступлення права вимоги № 130 і договір № 130/1 про купівлю-продаж майнових прав за кредитним та іпотечними договорами.

На момент укладення цих договорів Позивач не був обізнаний про факт укладення 19.01.2015 договору про розірвання кредитного договору № 32-08, оскільки такий документ не був переданий разом із кредитною справою.

Факт існування та зміст цього правочину ТОВ «Ісагіс» з`ясувало лише під час розгляду справи № 916/3406/20 у 2021 році, тобто з цього моменту Позивачу стало відомо про порушення його права.

Таким чином, перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину розпочався не раніше 2021 року, а звернення до суду 31.07.2025 є в межах трирічного строку, який неодноразово продовжувався.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно з статтею 202 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (ухвала Касаційного цивільного суду у справі № 757/23249/17-ц від 19.10.2022).

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до статті 3 та пункту 8 частини 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом. Аналіз функцій Фонду, викладених в статтях 4, 37 вказаного Закону, свідчить, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов`язкові для банків рішення, а з іншого, здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Так, діючи як орган управління банку, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень мають право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Фонд, як юридична особа публічного права виконує спеціальну функцію у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб з метою забезпечити збереження активів та документації банку, зокрема шляхом залучення працівників фонду задля забезпечення перевірки договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які є нікчемними.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 826 затверджено Інструкцію про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення (далі - Інструкція), яка діяла станом на час проведення малим комітетом з управління активами АТ «Імексбанк» засідання від 16.04.2018.

Згідно пункту 2 Розділу І Інструкції протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Інструкції уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов`язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), метою якої є виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій зі сторони працівників банку або інших осіб стосовно банку (далі - Комісія).

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності забезпечується Уповноваженою особою Фонду в межах повноважень, делегованих їй Фондом відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом пункту 7 Розділу ІІ Інструкції за наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ Інструкції уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії. У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов`язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору). Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи. У листі сторонам нікчемного правочину (договору) обов`язково зазначаються: підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону); інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.

Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами. Уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо відповідних правочинів (договорів), що є нікчемними, з метою приведення фінансового стану банку за зобов`язаннями за ними у первісний стан. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації вживає заходів щодо витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими правочинами (договорами), вчиняє інші дії щодо застосування наслідків нікчемності, а також щодо відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно долучених до справи протоколів засідань малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» та повідомлення від 13.06.2018 № 1242 у спірних правовідносинах підставою нікчемності правочину визначено пункт 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

Судом враховано, що рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, яка здійснює повноваження органу управління банку (наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24198/16, від 04.07.2018 у справі № 819/353/16, від 05.12.2018 у справі № 826/23064/15, від 27.02.2019 у справі № 826/8273/16).

Враховуючи викладене вище та з огляду на встановленні при вирішенні справи № 916/3406/20 обставини, суд вважає, що дослідженню питання нікчемності правочину підлягає сама початкова дія учасників спірних правовідносин - розірвання ТОВ «Нова-хвиля» депозитного договору від 27.05.2014 в період віднесення банку до категорії проблемного, саме в результаті реалізації якого відбулась видача банком коштів з подальшим їх перерахуванням ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання», а потім Відповідачу задля погашення існуючої на той час кредитної заборгованості.

Суд зазначає, що договори депозитного вкладу № 9 від 27.05.2014 та № 24 від 12.09.2014, укладені між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова - хвиля», а також правочини щодо розірвання таких договорів матеріали справи не містять.

Водночас, суд вказує, що такі документи неодноразово витребовувалися як в учасників даного процесу, так і у сторін (правонаступників) таких договорів, однак станом на дату вирішення даного спору не надані суду без пояснень поважності причин такого неподання.

При цьому, судом враховано, що згідно частини 4 статті 80 ГПК України сторона, у якої витребовуються докази має здійснити всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання такого доказу.

Відтак, зазначення сторонами про відсутність у неї необхідного доказу без вчинення дій щодо його отримання у особи, яка потенційно ним володіє, на переконання суду свідчить про неналежність виконання вимог ухвали суду.

При цьому, сторонами не може заперечуватися фактичне вчинення та існування правочинів між ТОВ «Нова -хвиля» та ПАТ «Імексбанк» в частині укладення депозитних договорів та їх розірвання оскільки наслідки таких правочинів є реальними та такими, що використані ТОВ «Кіод-1» у власних цілях, а саме - отримання Відповідачем коштів від ТОВ «Нова - хвиля» саме в результаті отримання повернення банком депозитних коштів.

Відповідно до частини 10 статті 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що Позивач, який звертається до суду з метою захисту своїх прав з огляду на неможливість реалізації ним придбаного до Відповідача права вимоги, не є стороною витребуваних судом доказів, зокрема, договорів укладених між ТОВ «Нова-хвиля» та ПАТ «Імексбанк», суд не вбачає підстав покладати на сторону Позивача наслідків відсутності таких доказів в силу неможливості чи то свідомої неможливості їх подання до справи.

При цьому, знову ж таки наявність договорів депозитного вкладу № 9 від 27.05.2014 та № 24 від 12.09.2014, укладені між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова - хвиля» та розірвання останніх сторонами не заперечується.

Суд вказує, що відсутність договорів депозитного вкладу № 9 від 27.05.2014 та № 24 від 12.09.2014, укладених між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова - хвиля», а також правочинів щодо їх розірвання в матеріалах справи не виключають їх існування в матеріальному світі та створення для сторін таких правочинів, а також третіх осіб відповідних наслідків.

Враховуючи встановленні компетентними та уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (оскільки докази зворотного відсутні) у протоколі № 1 засідання малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» від 16.04.2018 та протоколі № 4 засідання малого комітету з управління активами від 08.02.2018 обставини, суд не вбачає підстав їх не приймати як достатні та належні докази, які підтверджують обставини неправомірного виведення депозитних коштів пов`язаною з ПАТ «Імексбанк» особою (ТОВ «Нова-хвиля») та встановлюють нікчемність правочину, яку наразі судом перевірено та підтверджено.

Згідно статті 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (в редакції чинність станом на 01.01.2015) угоди, що здійснюються з пов`язаними з банком особами (далі - пов`язані особи), не можуть передбачати більш сприятливі умови, ніж угоди, укладені з іншими особами. Угоди, укладені банком із пов`язаними особами на умовах, сприятливіших за звичайні, визнаються судом недійсними з моменту їх укладення.

Для цілей цього Закону пов`язаними особами є: 1) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів правління банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку; 3) керівники юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 4) керівники та контролери споріднених осіб банку; 5) керівники та контролери афілійованих осіб банку; 6) афілійовані особи банку; 7) споріднені особи банку; 8) асоційовані особи будь-якої фізичної особи, зазначеної в пунктах 1-5 цієї частини; 9) юридичні особи, у яких асоційовані особи, визначені в пункті 8 цієї частини, є керівниками або контролерами.

З огляду на встановлені судом вище обставини в частині засновників та кінцевих бенефіціарів ТОВ «Нова - хвиля», останнє містить пов`язаних осіб в структурі учасників ПАТ «Імексбанк», зокрема, ТОВ «Техсаніт», ОСОБА_1 станом на 01.01.2015, що в свою чергу призвело до укладання правочину щодо розірвання депозитного договору № 9 від 27.05.2014 в період визнання АТ «Імексбанк» проблемним та стало підставою для виплати банком з депозитного рахунку № НОМЕР_3 в АТ «Імексбанк» коштів в розмірі 15 309 569, 15 грн.

Судом враховано, що постанова Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Імексбанк» до категорії проблемних» в силу положень статті 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (в редакції чинній на момент прийняття такої постанови) відсутня в публічному доступі оскільки є банківською таємницею.

Вказана виплата ПАТ «Імексбанк» (враховуючи посилання представників ФГВФО на пункту 3.1 постанови Правління НБУ № 63/БТ від 15.03.2011 «Про внесення змін до постанови Правління НБУ від 24.11.2009 № 689/БТ», пункт 1 постанови Правління НБУ № 749/БТ від 27.11.2014 «Про надання стабілізаційного кредиту для підтримки ліквідності», пункту 2.3.6. Договору про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 AT «ІМЕКСБАНК» та пункту 2 постанови Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних») за висновками суду свідчить про надання явної переваги кредитору ТОВ «Нова-хвиля», яка не передбачена законом, що в свою чергу підтверджує нікчемність укладання правочину, що спричинив таку виплату в силу пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI та як наслідок погашення Відповідачем кредитної заборгованості за договором № 32-08 від 10.04.2008.

Судом акцентується увага на те, що як зазначено судом вище згідно вимог чинного законодавства постанова Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних» становить банківську таємницю, а у суду відсутні підстави для сумнівів в частині змісту пункту 2 такої постанови, якою (згідно викладеного у протоколах засідань малого комітету з управління активами ПАТ «Імексбанк» наявних у справі) заборонено ПАТ «Імексбанк» надавати акціонерам Банку та пов`язаним з ними особам активи у будь-якій формі (майно, кошти, будь-які операції з векселями, право уступки вимоги боргу, факторинг, гарантії, поруки за кредиторів банку) та здійснювати дострокове повернення коштів інсайдерам та пов`язаним особам.

При цьому, судом враховано відсутність випуску та проспекту емісії інвестиційних сертифікатів ТОВ «Кіод-1», ТОВ «Торгівельно-виробниче «Об`єднання» та ТОВ «Нова-хвиля», що в свою чергу підтверджує завуальованість та фраудаторний характер грошового переказу на рахунок ТОВ «Кіод-1» від ТОВ «Торгівельно-виробниче об`єднання» коштів на загальну суму 13 318 613, 45 грн.

Відтак, в сукупності зазначеного, договір дострокового розірвання депозитного договору № 9 від 27.05.2014 є нікчемним, тобто розглядається з точки зору права як такий, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені.

Зазначене також підтверджує нікчемність договору про розірвання від 19.01.2015 договору про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 та підтверджує обґрунтованість вимог Позивача в частині наявності підстав застосування наслідків такого нікчемного правочину шляхом поновлення прав кредитора за ТОВ «Ісагіс» за договором про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 укладеним між ТОВ «Кіод-1» та ПАТ «Імексбанк».

З огляду на викладене, у Відповідача існують зобов`язання перед Позивачем (як новим кредитором) за договором про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 у розмірі, який існував станом на день відступлення банком прав кредитора в силу чого відсутні підстави для припинення зобов`язань за іпотечним договору від 27.04.2013, посвідченого Журавлем М.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 576 із урахуванням всіх змін та доповнень, предмет іпотеки: - нежитлова будівля, загальною площею 1 814,8 кв. м, прибудовану до будівлі гуртожитку № 7 місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 16 (літ.А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, та необхідність наявності відповідного запису про іпотечне обтяження об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, щодо об`єкту нерухомого майна.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, зокрема, іпотека.

Що стосується преюдиційності обставин, встановлених у рішенні Господарського суду Одеської області від 07.04.2021 у справі № 916/3406/20 в силу положень частини 4 статті 75 ГПК України, суд зазначає наступне.

Судом жодним чином не заперечується наявність судового рішення яке набрало законної сили, однак судом також враховано положення частини 7 статті 75 ГПК України, згідно якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків, такі, як вчинення чи невчинення певної дії певною особою; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій чи настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності, суд робить висновок про доведеність чи недоведеність певних обставин. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо (див. пункт 7.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, пункт 136 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

У справі № 922/2013/18 (постанова від 08.08.2019) Верховний Суд вказав, що звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм».

З огляду на зміст та мотивування прийнятого Господарським судом Одеської області рішення у справі № 916/3406/20, а також враховуючи надані сторонами докази та обґрунтування позовних вимог у справі № 910/9475/25 суд не може погодися з доводами Відповідача в частині неможливості спростування обставин та висновків, встановлених у справі № 916/3406/20.

Так, судом встановлено, що фактично підхід до визнання договору нікчемним у справі № 916/3406/20 зведено до дослідження правової природи трансакції, проведеної ТОВ «Кіод-1» на користь АТ «Імексбанк» в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором від 10.04.2008 № 32-08 із посиланням на постанову Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 910/16476/18, згідно якої дія з перерахування грошових коштів за своєю суттю є операцією з переказу коштів з одного рахунку на інший та не має всіх складових елементів правочину, а тому до цієї операції не можуть бути застосовані норми закону, що регулюють питання недійсності правочину.

Проте, в межах розгляду справи № 910/9475/25 судом здійснено більш ширший підхід з огляду на складність спірних правовідносин та досліджено правову природу та відповідність нормам законодавства первісного у ланцюгу договору, на підставі якого та за рахунок коштів якого здійснено погашення Відповідачем кредитної заборгованості, що в свою чергу спростовує доводи Відповідача в частині переоцінки даним складом суду доказів, які вже досліджувались раніше.

Додатково суд вказує, що згідно частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, які в свою чергу відсутні при розгляді справи № 916/3406/20.

Що стосується строків позовної давності на звернення до суду з даним позовом суд зазначає, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

За загальним правилом початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частина 3 статті 261 ЦК України є спеціальною нормою стосовно частини першої статті 261 ЦК України, якою законодавець передбачив особливості початку перебігу позовної давності. Закріплення особливого початку перебігу з початком виконання нікчемного правочину поширюється на сторін (їх правонаступників) нікчемного правочину. Сторони нікчемного правочину обізнані про початок його виконання.

Водночас, судом враховано, що Позивачем набуто право вимоги до Відповідача в межах спірних правовідносин з 24.07.2020 внаслідок укладання договорів відступлення права вимоги № 130 і договір №130/1 про купівлю-продаж майнових прав за кредитним та іпотечними договорами.

При цьому, суд зазначає, що Позивач не є стороною нікчемного правочину про застосування наслідків якого просить суд.

Згідно Постанови ВП ВС від 16.04.2025 у справі № 924/971/23 для визначення початку перебігу позовної давності за вимогою, яка пред`явлена стороною такого правочину, належить застосовувати частину третю статті 261 ЦК України.

Водночас вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (абзац 1 частини 5 статті 216 ЦК України).

Заінтересована особа (не сторона нікчемного правочину) вочевидь може й не знати про існування нікчемного правочину, а також про те, що почалося виконання нікчемного правочину.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.

Отже, для визначення початку перебігу позовної давності за вимогою про застосування наслідків нікчемного правочину, яка пред`явлена заінтересованою особою (не стороною нікчемного правочину), належить застосовувати частину першу статті 261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності в такому випадку починається з наступного дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (див. близькі за змістом висновки у постановах Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 638/16768/19, від 29.11.2022 у справі № 910/4905/20, від 22.01.2025 у справі № 753/6230/22).

Позивач стверджує, що про факт укладення 19.01.2015 договору про розірвання кредитного договору № 32-08, оскільки такий документ не був переданий разом із кредитною справою. Факт існування та зміст цього правочину Позивачем з`ясовано лише під час розгляду справи № 916/3406/20 у 2021 році, тобто з цього моменту Позивачу стало відомо про порушення його права.

Із поданої Відповідачем заяви про застосування строків позовної давності судом встановлено, що дата подання ТОВ «Ісагіс» відзиву у справі 916/3406/20 - 22.02.2021 в силу чого суд вважає справедливим та обґрунтованим відраховувати трирічний строк на звернення до суду з позовом.

Суд зазначає, що на момент виникнення у Позивача права на звернення до суду 22.02.2021 на території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який діяв до 30.06.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Відповідно до вимог пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції(Закону № 540-IX від 30.03.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який триває до цього часу.

Розділ Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії», який виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025.

В силу викладеного вище, Позивач звернувся до суду із дотриманням строків позовної давності, які фактично почали свій обрахунок 04.09.2025, що тим самим спростовує позицію Відповідача.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

В сукупності зазначеного вище та на підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами нікчемність договору про розірвання від 19.01.2015 Договору про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008 та відповідно наявність підстав застосування наслідків такої нікчемності в частині поновлення прав Позивача як кредитора по відношенню до Відповідача за кредитним договором, в силу чого позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» - задовольнити.

2. Застосувати наслідки нікчемного правочину, а саме договору про розірвання від 19.01.2015 Договору про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 шляхом поновлення прав кредитора за ТОВ «Ісагіс» (код ЄДРПОУ - 38915140, адреса: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд.16/6) за договором про відкриття кредитної лінії № 32-08 від 10.04.2008 укладеним між ТОВ «Кіод-1» та ПАТ «Імексбанк»;

3. Визнати за ТОВ «Ісагіс» (код ЄДРПОУ - 38915140, адреса: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд.16/6) права іпотекодержателя на об`єкти нерухомості: нежила будівля, загальною площею 1 814,8 кв. м, прибудована до будівлі гуртожитку № 7, місто Київ, вулиця Лейпцігська, будинок 16 (літ. А). за іпотечним договором від 27.04.2013, посвідченим Журавлем М.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 576 із урахуванням всіх змін та доповнень.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» (вул. Лейпцизька, 16, літ. А, м. Київ, 01015; ідентифікаційний код 32554793) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» (вул. Фонтанська дорога, 16/6, м. Одеса, 65049; ідентифікаційний код 38915140) судовий збір - 350 422 (триста п`ятдесят тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 01.04.2026

Суддя Антон ПУКАС