ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 м.Дніпро Справа № 904/6391/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Золотарьової Я.С. (доповідач),

суддів: Джепи Ю.А., Фещенко Ю.В.

секретар судового засідання: Янкіна Г.Д.

представники учасників провадження:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2026, повний текст якої підписано 25.02.2026 (суддя Ніколенко М.О.)

у справі № 904/6391/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір", м. Дніпро

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комсомольська, 12-Д", м. Дніпро

про визнання недійсними рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про забезпечення доказів

Позивачем, 20.02.2026 було подано до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення доказів шляхом виклику та допиту в судовому засіданні свідків та витребування у відповідача та огляду в судовому засіданні оригіналів листків письмового опитування від 28.08.2024 щодо квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 (за пунктами порядку денного 1 і 2), з метою фіксації їх стану та забезпечення збереження первинної доказової інформації.

Позивач зазначив, що необхідність забезпечення доказів у цій справі зумовлена тим, що спірні листки датуються 28.08.2024, і подальше зволікання об?єктивно ускладнює встановлення обставин їх підписання, зокрема через плин часу, втрату деталізації сприйняття подій, можливу зміну місця проживання співвласників, відчуження ними нерухомості, перебування за межами України, а також інші обставини, які можуть істотно ускладнити їх виклик та допит у подальшому. Додатково слід врахувати, що оригінали листків опитування перебувають у володінні Відповідача та інших уповноважених осіб ОСББ, а тому наявні ризики утруднення подальшої перевірки походження підписів у разі зміни стану або складу документів. Саме тому необхідно зафіксувати показання осіб щодо факту підписання листків у найближчий процесуально можливий час.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 у справі №904/6391/25 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів.

В ухвалі зазначено, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомір" заява про забезпечення доказів не містить жодних доказів наявності ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Позивач лише висловив припущення про можливість зміну місця проживання свідків та можливість фальсифікації доказів відповідачем, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, подана заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 110 ГПК України. Фактично заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" є заявою про виклик свідків та витребування доказів.

Оскільки під час розгляду цієї заяви не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати відповідних документів/неможливість збереження доказів, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" про забезпечення доказів шляхом витребування документів та допиту свідків слід відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з цим судовим рішенням, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, та просить: скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 у справі № 904/6391/25; постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ТОВ "Автомір" про забезпечення доказів, а саме: забезпечити докази у справі шляхом виклику та допиту в судовому засіданні як свідків співвласників будинку АДРЕСА_7 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 - з направленням судових повісток за адресою: АДРЕСА_8 . Витребувати у відповідача та оглянути в судовому засіданні оригінали листків письмового опитування від 28.08.2024 щодо квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 (за пунктами порядку денного 1 і 2) з метою фіксації їх стану та забезпечення збереження первинної доказової інформації. Понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги позивач просить покласти на відповідача.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував критерій «ризику втрати» доказів. Так, за практикою Верховного Суду для застосування забезпечення доказів достатньо належно обґрунтувати ймовірність майбутньої втрати або істотного утруднення подання/збирання доказів, закон не вимагає доводити наперед сам факт втрати доказу як подію, що вже настала.

Закон відносить допит свідка та витребування й огляд доказів до способів забезпечення доказів. Тому сама обставина, що відповідні процесуальні дії є можливими і в межах підготовчого провадження, не виключає їх застосування саме як заходів забезпечення доказів, якщо обґрунтовано наявність ризику утруднення доказування в майбутньому.

Заявлені ризики утруднення доказування в майбутньому є об`єктивними та підтверджуються матеріалами справи.

Так, події, що підлягають встановленню, стосуються заповнення листків письмового опитування від 28.08.2024; з плином часу знижується деталізація сприйняття подій свідками (перевірка факту підписання, умов передання листків, обсягу волевиявлення за кожним пунктом); існує реальна ймовірність зміни місця проживання співвласників, перебування за межами України, відчуження ними нерухомості, що може ускладнити їх виклик та допит у подальшому; оригінали листків письмового опитування перебувають у володінні Відповідача та уповноважених осіб ОСББ, що створює ризик зміни стану або складу документів і ускладнить подальшу перевірку походження підписів; у наданих Відповідачем копіях листків опитування щодо квартир НОМЕР_1, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 17, АДРЕСА_4 візуально вбачається істотна неузгодженість підписів навпроти пунктів порядку денного 1 і 2, що об`єктивно вимагає фіксації первинного стану оригіналів та отримання пояснень від самих співвласників як первинних джерел відомостей.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не спростував наведені обставини і не надав мотивів, чому вони не створюють хоча б підстав припускати утруднення доказування у майбутньому. Натомість суд обмежився загальним висновком про відсутність доказів ризику, що не відповідає вимогам повноти та вмотивованості судового рішення.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив та просив у її задоволенні відмовити та залишити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 у справі № 904/6391/25 без змін.

Відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції, яких він дійшов в ході розгляду питання про забезпечення доказів про відсутність у позивача жодних доказів наявності ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим є цілком зваженими, та такими, що ґрунтуються на всебічному об`єктивному розгляді аргументів, доказів та позицій сторін. Натомість позивач лише висловив припущення про можливість зміну місця проживання свідків та можливість фальсифікації доказів відповідачем, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідач також погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 110 ГПК України і фактично ця заява є заявою про виклик свідків та витребування доказів.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів - Джепи Ю.А., Фещенко Ю.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

13.03.2026 матеріали оскарження у справі №904/6391/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.

У судове засідання 31.03.2026 представники сторін не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи.

В судовому засіданні 31.03.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та мотиви судового рішення

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомір" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комсомольська, 12-Д" про визнання недійсним рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комсомольська, 12-Д", оформлених протоколом від 28.08.2024.

Ухвалою суду від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі.

Позивачем, 20.02.2026 було подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом виклику та допиту в судовому засіданні свідків та витребування у відповідача та огляду в судовому засіданні оригіналів листків письмового опитування від 28.08.2024 щодо квартир НОМЕР_1, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 17, АДРЕСА_4 (за пунктами порядку денного 1 і 2), з метою фіксації їх стану та забезпечення збереження первинної доказової інформації.

Позивач зазначив, що необхідність забезпечення доказів у цій справі зумовлена тим, що спірні листки датуються 28.08.2024, і подальше зволікання об?єктивно ускладнює встановлення обставин їх підписання, зокрема через плин часу, втрату деталізації сприйняття подій, можливу зміну місця проживання співвласників, відчуження ними нерухомості, перебування за межами України, а також інші обставини, які можуть істотно ускладнити їх виклик та допит у подальшому. Додатково слід врахувати, що оригінали листків опитування перебувають у володінні відповідача та інших уповноважених осіб ОСББ, а тому наявні ризики утруднення подальшої перевірки походження підписів у разі зміни стану або складу документів. Саме тому необхідно зафіксувати показання осіб щодо факту підписання листків у найближчий процесуально можливий час.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" про забезпечення доказів, ухвалою суду від 25.02.2026 відмовлено в її задоволенні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, господарський суд виходив з того, що подана заява не містить доказів наявності ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Позивач лише висловив припущення про можливість зміну місця проживання свідків та можливість фальсифікації доказів відповідачем, які не підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, подана заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 110 ГПК України.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19, від 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19.

Також суд зазначив, що оскільки під час розгляду цієї заяви не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати відповідних документів/неможливість збереження доказів, тому у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" про забезпечення доказів шляхом витребування документів та допиту свідків слід відмовити.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

За приписами ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу, призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18, процесуальний механізм забезпечення доказів, є не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед способом запобігти їх ймовірної втрати у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зокрема зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази тощо.

При цьому, вимога, наведена у пункті 5 ч.1 ст. 111 ГПК України, прямо кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 110 Кодексу, тобто доведенню підлягає наявність підстав, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Приписами ч. 5 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду є визнання недійсним рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комсомольська, 12-Д", оформлених протоколом від 28.08.2024.

Позивач вважає, що рішення загальних зборів прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем не було забезпечено виконання вимог Статуту, зокрема, в частині повідомлення позивача про проведення зборів, направлення йому проєкту порядку денного таких зборів. Крім того, позивач зазначає про те, що протокол загальних зборів не містить особистих підписів кожного, хто проголосував із зазначенням результату його голосування.

Заява позивача обґрунтована тим, що спірні листки датуються 28.08.2024, і подальше зволікання об?єктивно ускладнює встановлення обставин їх підписання, зокрема через плин часу, втрату деталізації сприйняття подій, можливу зміну місця проживання співвласників, відчуження ними нерухомості, перебування за межами України, а також інші обставини, які можуть істотно ускладнити їх виклик та допит у подальшому. Оригінали листків опитування перебувають у володінні Відповідача та інших уповноважених осіб ОСББ, а тому наявні ризики утруднення подальшої перевірки походження підписів у разі зміни стану або складу документів. Саме тому необхідно зафіксувати показання осіб щодо факту підписання листків у найближчий процесуально можливий час.

При цьому обґрунтування ризику втрати доказів у майбутньому має спиратися на об`єктивні факти, а не лише на припущення заявника, про те, що ті чи інші обставини можуть виникнути. Водночас, позивач таких об`єктивних фактів не навів.

Тому суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява про забезпечення доказів не містить доказів наявності ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Позивач лише висловив припущення про можливість зміну місця проживання свідків та можливість фальсифікації доказів відповідачем, які не підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, подана заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 110 ГПК України.

Крім того, щодо забезпечення доказів шляхом виклику свідків суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 1 ст. 87 ГПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 88 та ст. 89 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що виклик свідка в господарському процесі

Зі змісту заяви про забезпечення доказів, а також з апеляційної скарги не вбачається, що до матеріалів справи надходили заяви свідків, яких позивач просить викликати для допиту в порядку забезпечення доказів.

З урахуванням наведеного, а також того, що в поданій представником позивача заяві, не наведено підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, так і обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

В свою чергу, в апеляційній скарзі не доведено/, з посиланням на норми права, помилковості або неправильних дій суду першої інстанції, що є передумовою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 у справі № 904/6391/25 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 у справі № 904/6391/25 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомір" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 31.03.2026.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя Ю.В. Фещенко