ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26.03.2026 Справа № 905/166/26

Господарський суд Донецької області у складі

судді Лободи Т.О.,

розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго", смт. Козин Київської області, код 22927045,

до Державного підприємства "Мирноградвугілля", м. Мирноград Донецької області, код 32087941,

про стягнення 12 980 849,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства "Мирноградвугілля" про стягнення 10 126 667,38 грн збитків, пов`язаних з не реєстрацією податкових накладних, 2 193 413,24 грн інфляційних втрат та 660 769,16 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки вугілля №111/10 від 20.11.2023 в частині реєстрації податкових накладних, що унеможливило включенням сум ПДВ до податкового кредиту позивача в розмірі 10 126 667,38 грн та відповідно зменшення податкового зобов`язання, внаслідок чого позивачу завдано збитки на вказану суму. Позивач також нарахував та заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 18.03.2026 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Державного підприємства "Мирноградвугілля" про стягнення 12 980 849,80 грн залишив без руху, надав позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в сумі 155 770,20 грн.

25.03.2026 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення рішення у даній справі. Клопотання обґрунтоване наявністю критичних обставин у діяльності товариства, що наразі унеможливлюють сплату у такий короткий термін такої значної суми судового збору. Так, позивач зазначає, що повідомити, що 14.03.2026 збройні сили російської федерації здійснили ракетно-дроновий обстріл по Трипільській ТЕС, що розташована в Київській області. Також вказує, що ПАТ "Центренерго" є товариством критичної інфраструктури, основним видом діяльності якого є виробництво та продаж електроенергії. До складу товариства входять три теплові електростанції, а саме Вуглегірська ТЕС, Зміївська ТЕС та Трипільська ТЕС. У зв`язку з військовою агресією РФ Вуглегірська ТЕС опинилась в окупації, а Зміївська ТЕС та Трипільська ТЕС зазнали руйнувань внаслідок ракетних атак. Вказані обставини призвели до критичної ситуації та відсутності вільних обігових коштів, оскільки єдиним джерелом отримання грошових коштів для товариства є виробництво та продаж електроенергії.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених у статті 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пункті 1 та пункті 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (зазначений висновок щодо застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір" викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Разом з тим, в постанові від 21.01.2026 у справі № 925/1293/19 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що висновок судів про неможливість застосування статті 8 Закону "Про судовий збір" до юридичних осіб без додаткового аналізу обставин конкретної справи - за висновками ЄСПЛ - не відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки пропорційність обмеження доступу до суду має оцінюватися індивідуально з урахуванням фактичної можливості сплатити збір та наслідків відмови у такому доступі для права на судовий захист.

Суд зазначає, що сплата судового збору, як одна з вимог доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною 1 статті 55 Основного Закону України. Відповідними приписами Закону України "Про судовий збір" встановлений обов`язок особи, яка звертається з позовом до суду, сплатити судовий збір у визначеному цим Законом розмірі.

Також така особа має право звернутись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, в якому навести обставини щодо її майнового стану. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Суд звертає увагу на те, що наведені позивачем доводи не свідчать переконливо про його важкий майновий стан, так, позивач посилається на загальновідомі факти, водночас не надає жодного документу на підтвердження його фінансового стану, відсутність коштів на рахунках тощо. До того ж позивач не довів та не обґрунтував можливість сплати судового збору на момент винесення рішення у даній справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що заявник не обґрунтував та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими Закон України "Про судовий збір" пов`язує можливість відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Центренерго" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили 26.03.2026 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 26.03.2026.

Суддя Т. О. Лобода