ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2026м. СумиСправа № 920/107/26

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріалами справи

за позовом: Виконавчого комітету Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030, )

до відповідача: Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165, м. Суми, 40021, )

про стягнення 1 145 917,49 грн

за участю представників:

від позивача: Харченко О.О.,

від відповідача: Гута В.І., Катькало А.В.,

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 1 145 917,49 грн заборгованості з відшкодування витрат з надання послуг з електропостачання, а також судовий збір в сумі 17 189,30 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач не компенсував позивачу витрати за надання комунальних послуг за договором оренди нерухомого майна від 08.12.2025 №УКМ-0162 за період з вересня по грудень 2025 на загальну суму 1 145 917,49 грн (відшкодування витрат з надання послуг з електропостачання).

Відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на те, що він є розпорядником бюджетних коштів та здійснює видатки виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисом на відповідний бюджетний період, та за наявності зареєстрованих бюджетних і фінансових зобов`язань.

Відповідно до статей 48 та 49 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання і здійснюють платежі лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, а взяття зобов`язань без наявних асигнувань або з їх перевищенням не допускається. Реєстрація бюджетних зобов`язань здійснюється органами Державної казначейської служби України відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 309 від 02.03.2012.

Станом на момент отримання проєкту договору відшкодування та актів у грудні 2025 року кошторисні призначення КЕВ м. Суми за відповідними кодами економічної класифікації видатків були використані в повному обсязі. У зв`язку з цим КЕВ м. Суми об`єктивно не мав правових підстав для прийняття нового бюджетного зобов`язання, його реєстрації в органах Казначейства та здійснення платежу.

Укладення договору відшкодування за відсутності бюджетних асигнувань означало б прийняття бюджетного зобов`язання без фінансового забезпечення, що прямо заборонено бюджетним законодавством та створює ризик персональної відповідальності посадових осіб.

Таким чином, непідписання договору відшкодування у грудні 2025 року було зумовлене виключно об`єктивною неможливістю прийняття бюджетного зобов`язання у межах завершення бюджетного періоду.

Рух справи.

Ухвалою суду від 27.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 02.03.2026.

11.02.2026 представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх.№742 від 11.02.2026) у якому просить відмовити у задоволенні позову.

13.02.2026 позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх.№774 від 13.02.2026).

02.03.2026 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів (вх.№1035 від 02.03.2026) у якому просить долучити до матеріалів справи копію судового наказу від 26.01.2026 по справі №920/81/26, виданий Господарським судом Сумської області.

У судовому засіданні 02.03.2026 суд постановив клопотання позивача про долучення доказів (вх.№1035 від 02.03.2026) задовольнити; закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.03.2026.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

08.12.2025 між Управлінням комунального майна Сумської міської ради (далі Орендодавець), Виконавчим комітетом Сумської міської ради (далі Балансоутримувач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі Орендар) укладено Договір оренди № УКМ-0162 (далі Договір № УКМ-0162) нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Договір погоджено за підписом в.о. начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Суми.

Договір № УКМ-0162 сформований на підставі типового договору оренди комунального майна та має розділ «А» - змінювані умови договору та розділ «Б» -незмінювані умови договору.

Об`єктом оренди за договором є нежитлове приміщення в м. Суми площею 1 858,1 кв.м. (далі Майно), що перебуває в комунальній власності Сумської міської територіальної громади (пункт 4.1 розділу «А» Договору № УКМ-0162).

Відповідно до пункту 1.1 розділу «Б» Договору № УКМ-0162 Орендодавець та/або Балансоутримувач передають, а Орендар приймає в строкове платне користування Майно.

Як вбачається з Акту приймання-передачі нерухомого майна, складеного сторонами договору, обумовлене договором нерухоме майно, було передано Орендарю в строкове платне користування 01.09.2025.

Пунктом 12.1 Договору № УКМ-0162 сторонами обумовлено, що строк його дії один рік: з 01 вересня 2025 до 31 серпня 2026 року включно. Договір набирає чинності з моменту підписання, розповсюджує свою дію на відносини, що сталися між сторонами з 01.09.2025, згідно з статтею 631 Цивільного кодексу.

Згідно пункту 9.2 розділу «А» Договору № УКМ-0162 витрати на надання комунальних послуг Орендарю компенсуються Квартирно-експлуатаційним відділом міста Суми (далі КЕВ м. Суми).

Пунктом 14 розділу «А» Договору № УКМ-0162 визначено, що Орендар зобов`язаний укласти договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання Майна та надання комунальних послуг.

Пунктом 6.5 розділу «Б» Договору № УКМ-0162 встановлено, що протягом 5 робочих днів з дати укладення цього Договору Балансоутримувач зобов`язаний надати Орендарю для підписання два примірника договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання Майна та надання комунальних послуг Орендарю відповідно до Примірного договору. Орендар зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання примірників договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання Майна та надання комунальних послуг Орендарю: підписати і відправити Балансоутримувачу примірник договору або подати Балансотримувачу обгрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем за договором.

19.12.2025 позивач направив на адресу відповідача лист №2472/03.02-08 з проханням підписати та повернути позивачу договір на відшкодування витрат з надання послуг електропостачання на загальну суму 1 328 178,83 грн. Разом з проектом договору були направлені відповідачу для підписання акти №№9-11 на відшкодування витрат за вересень-листопад 2025. Також 25.12.2025 позивач надіслав відповідачу акт №12 на відшкодування витрат з надання послуг електропостачання за грудень 2025.

Відповідач 29.12.2025 за результатами розгляду проекту договору про відшкодування витрат повідомив позивачу, що проект договору про відшкодування витрат разом з актами про відшкодування витрат з надання послуг електропостачання повертаються без підписання, у зв`язку з тим, що бюджетні асигнування на зазначені цілі у 2025 бюджетному році використані в повному обсязі, що унеможливлює взяття нових бюджетних зобов`язань, оплату спожитих послуг без порушення бюджетного законодавства.

Стягнення підтвердженої заборгованості за минулі бюджетні періоди за наявності належних правових підстав забезпечується шляхом виконання судового рішення за результатами розгляду відповідної справи.

Позивач зазначає, що у період з вересня по грудень 2025 поніс витрати по оплаті послуг з розподілу та постачання електричної енергії на загальну суму 1 145 917,49 грн за об`єктом нерухомого майна, який є предметом договору оренди № УКМ-0162.

Позивач на підтвердження обсягу спожитої орендарем за договором оренди № УКМ-0162 електричної енергії надав копії рахунків АТ «Сумиобленерго», ТОВ «Енера Суми», актів приймання-передавання товарної продукції, актів про використану електричну енергію за вересень-грудень 2025.

Також позивачем надано трьохсторонні акти про відшкодування витрат з надання послуг електропостачання №№ 9 12 за вересень-грудень 2025 року, в яких зафіксовано показники лічильника електричної енергії у обсягах, що спожив Орендар за кожен місяць. В актах зазначено, що платник (КЕВ м. Суми) відшкодовує витрати на оплату електроенергії та витрати на послуги з розподілу електричної енергії згідно даного Акту, який виставлений Балансоутримувачем за електроенергію та витрати на послуги з розподілу електричної енергії, яка спожита військовою частиною в приміщенні, що передано в оренду згідно Договору оренди № УКМ-0162 нерухомого майна.

Крім цього, позивач надав суду докази оплати послуг з постачання та розподілу електричної енергії, які були надані за адресою об`єкта нерухомого майна, що є предметом договору оренди № УКМ-0162, а саме платіжні інструкції на загальну суму 911287,49 грн:

- №2768 від 18.09.2025 року на суму 48246,83 грн. за вересень 2025 року;

- №2968 від 09.10.2025 року на суму 124899,17 грн. за вересень 2025 року;

- №3082 від 20.10.2025 року на суму 77727,46 грн. за жовтень 2025 року;

- №3124 від 22.10.2025 року на суму 188722,72 грн. за жовтень 2025року;

- №3598 від 25.11.2025 року на суму 4970,16 грн. за листопад 2025 року;

- №3599 від 25.11.2025 року на суму 276789,22 грн. за листопад 2025 року;

- №3641 від 27.11.2025 року на суму 103294,27 грн. за листопад 2025 року;

- №4274 від 26.12.2025 року на суму 86637,66 грн. за грудень 2025 року.

Також 28.01.2026 на адресу позивача надійшов судовий наказ від 26.01.2026 по справі № 920/81/26, виданий Господарським судом Сумської області, у відповідності до якого з Виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ТОВ «Енера Суми» стягується заборгованість за спожиту електричну енергію за грудень 2025 року.

Так за наказом суду з позивача було стягнуто 234 630,00 грн за поставлення електричної енергії. Судовий наказ набрав законної сили 17.02.2026.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт оплати позивачем 1 145 917,49 грн за послуги з постачання та розподілу електричної енергії, які надавалися за об`єктом нерухомого майна, який є предметом договору оренди №УКМ-0162.

Відповідач відмовився укласти договір на відшкодування витрат та оплатити витрати позивачу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З метою приведення квартирно-експлуатаційного забезпечення військ у відповідність до вимог чинного законодавства, враховуючи порядок фінансування квартирно-експлуатаційного забезпечення, утримання, експлуатації та обліку фондів, Міністерством оброни України було видано наказ від 03.07.2013 року № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» зі змінами (далі Положення № 448).

На момент виникнення спірних правовідносин Положення № 448 діяло в редакції від 08.09.2015.

Згідно пункту 1.1 розділу І Положення № 448, в редакції від 08.09.2015, організація квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗСУ (далі - квартирно-експлуатаційне забезпечення) це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Положення № 448, основними завданнями квартирно-експлуатаційного забезпечення є:

1) забезпечення військових частин фондами військового містечка, територією та земельними ділянками;

2) утримання і експлуатація фондів військового містечка, які знаходяться в користуванні військових частин;

3) забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями участь в організації забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями;

Відповідності до пункту 2.1. Положення № 448 квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться, зокрема, квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини) (далі - КЕВ (КЕЧ).

Згідно з пунктом 2.4 Положення № 448 КЕВ (КЕЧ) здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності.

Отже, обов`язок щодо квартирно-експлуатаційного забезпечення, зокрема, забезпечення енергоносіями Військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , покладено на відповідний КЕВ м. Суми.

За приписами пункту 8.7. Положення № 448 КЕВ (КЕЧ) відповідає зокрема за своєчасне проведення розрахунків за спожиті військовою частиною комунальні послуги та енергоносії в межах встановлених лімітів.

Відповідно до пункту 8.7. Положення № 448 КЕВ (КЕЧ) або військові частини оформляють договори про надання військовим частинам комунальних послуг та енергоносіїв з відповідними підприємствами та організаціями. Договори до підписання перевіряються та візуються головним бухгалтером і юрисконсультом КЕВ (КЕЧ). За своєчасне укладення договорів відповідає начальник КЕВ (КЕЧ).

Отже, діючим законодавством на КЕВ м. Суми покладено обов`язок щодо укладення договорів у тому числі щодо відшкодування за спожиті Військовою частиною НОМЕР_1 комунальні послуги та здійснення оплати спожитих військовими комунальних послуг.

Військова частина НОМЕР_1 споживала послуги з електропостачання орендованого майна, а тому КЕВ м. Суми в силу законодавства зобов`язаний відшкодувати Виконавчому комітету Сумської міської ради понесені ним витрати в частині сплати власних коштів постачальнику електричної енергії.

Підписання начальником Військової частини НОМЕР_1 актів про відшкодування витрат з надання послуг електропостачання №№ 9 12 за вересень-грудень 2025 року свідчить про фактичне користування майном та відповідними комунальними послугами, зокрема, електроенергією, незважаючи на те, що КЕВ м. Суми відмовився підписати Договір відшкодування витрат на комунальні послуги разом з відповідними актами.

З огляду на зазначене, Балансоутримувач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором № УКМ-0162 та передав Орендарю у користування нерухоме майно. В той же час, КЕВ м. Суми свої зобов`язання не виконав та не здійснив відшкодування Балансоутримувачу витрат за комунальні послуги, які в період вересень-грудень 2025 року були спожиті Військовою частиною НОМЕР_1 на загальну суму 1 145 917, 49 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 1145917,49 грн з КЕВ м. Суми як відшкодування витрат за комунальні послуги, що спожиті Військовою частиною НОМЕР_1 за період вересень-грудень 2025 року, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень, викладених відповідачем у відзиві на позов суд вважає за необхідне зазначити, що у своїх постановах Верховний суд неодноразово зазначав про те, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої ст. 11 Цивільного кодексу України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Вказані правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 20.11.2024 р. у справі №463/6799/18, від 07.11.2020 р. у справі 712/8916/17, від 15.03.2018 р. у справі №401/710/15-ц, від 18.09.2019 р у справі № 369/3682/16-ц, від 07.02.2024 р. у справі №372/2236/21, у справі від 21.04.2020 р., у справі № 910/7968/19.

У справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Аналогічні правові висновки про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладені в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справах № 925/246/17, №925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 12-46гс18 (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №911/4249/16).

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору в розмірі 17 189 грн 30 коп.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Виконавчого комітету Сумської міської ради до Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми про стягнення 1145917 грн 49 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно - експлуатаційного відділу міста Суми (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165, м. Суми, 40021, ) на користь Виконавчого комітету Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030, ) 1 145 917 грн 49 коп. заборгованості з відшкодування витрат з надання послуг з електропостачання, 17 189 грн 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Виконавчому комітету Сумської міської ради наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 25.03.2026.

СуддяО.Ю. Резніченко