УХВАЛА

26.03.2026Справа № 910/3655/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Керівника Сарненської окружної прокуратури

до 1) Державної служби геології та надр України,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними результатів аукціону, договору купівлі-продажу та спеціального дозволу на користування надрами, застосування правових наслідків недійсності правочину

Представники:

від позивача: Скляр Д.Ю.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Єльчанінова І.О.;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Сарненської окружної прокуратури (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром" (далі - відповідач 1), в якому просить суд:

- визнати недійсними результати електронного Аукціону, оформленого протоколом про результати Аукціону UA-PS-2021-01-21-000022-2 від 19.03.2021;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ бурштину Ділянка "Мазинська друга", яка знаходиться в Сарненському районі Рівненської області від 14.04.2021 № 11/4- 21;

- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами Ділянки "Мазинська друга" від 12.05.2021 № 5208, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Амберпром";

- застосувати правові наслідки недійсності правочину, визначені ч. 3 ст.228 ЦК України, визнавши за державою право власності на грошові кошти в сумі 346000 грн., сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Амберпром" за придбання спеціального дозволу на користування надрами від 12.05.2021 № 5208.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення аукціону № UA-PS2021-01-21-000022-2 щодо продажу спеціального дозволу на користування надрами - Ділянка "Мазинська друга" були допущені порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 позовну заяву Керівника Сарненської окружної прокуратури - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.04.2025 до суду надійшла заява Керівника Сарненської окружної прокуратури про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.05.2025. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України. Зобов`язано Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України надати суду у строк до 14.05.2025 копії матеріалів антимонопольної справи № 2/01-61-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", що стали підставою для прийняття рішення Відділенням № 70/111-р/к від 17.07.2024, на електронному носії.

22.04.2025 до суду надійшов відзив Державної служби геології та надр України на позовну заяву, в якому відповідач-1, зокрема зазначає, що договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі досліднопромислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) Ділянки Мазинська друга, яка знаходиться в районі Рівненської області було підписано за результатами проведення електронного аукціону із переможцем ТОВ «Амберпром» від 14 квітня 2021 року № 11/4-21. Відповідач-1 зазначає, що Держгеонадра України під час проведення аукціону діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з метою недопущення протиправних дій у сфері надрокористування. Також, відповідач-1 просить суд розгляд справи № 910/3665/25 проводити без участі представника Державної служби геології та надр України.

30.04.2025 до суду надійшла відповідь Керівника Сарненської окружної прокуратури на відзив, в якій позивач зокрема зазначає, що у даному випадку ТОВ «Амберпром» під час участі в Аукціоні діяло не самостійно, а узгоджувало свої дії та не змагалося з іншим учасником - ТОВ «Ентер Гео Інвест», за умови, що конкуренція є одним з основних принципів проведення аукціонів. Унаслідок узгодженості поведінки ТОВ «Амберпром» та ТОВ «Ентер Гео Інвест» право на укладення договору за результатами Аукціону двома учасниками одержано не на конкурентних засадах, чим було спотворено результати Аукціону. Тож, на думку позивача, ТОВ «Амберпром» та ТОВ «Ентер Гео Інвест» умисно, з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, порушено вимоги законодавства про захист економічної конкуренції під час їх участі в електронному аукціоні № UA-PS2021-01-21-000022-2 з продажу спеціального дозволу на користування надрами шляхом спотворення його результатів, а тому договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування родовищами бурштину, укладений за результатами Аукціону, проведеного за відсутності добросовісної конкуренції серед учасників, є недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. ч. 1, 3 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України.

15.05.2025 до суду надійшла заява Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій третя особа просить суд продовжити Відділенню строк на надання до суду копій матеріалів справи № 2/01-61-23, що стали підставою для прийняття адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення № 70/111-р/к від 17.07.2024 на електронному носії на виконання п. 5 резолютивної частини ухвали суду від 14.04.2025 у справі № 910/3655/25. Також, третя особа просить суд судове засідання з розгляду даної справи призначене на 15.05.2025 та всі наступні засідання у даній справі розглядати без участі представника Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за наявними матеріалами у справі № 910/3655/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 зупинено провадження у справі № 910/3655/25 за позовом Керівника Сарненської окружної прокуратури до Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними результатів аукціону, договору купівлі-продажу та спеціального дозволу на користування надрами, застосування правових наслідків недійсності правочину до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 922/3456/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення по вказаній справі. Зобов`язано представників учасників справи повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі.

Судом встановлено, що згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 19.12.2025 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду винесено постанову у справі № 922/3456/23, якою касаційні скарги Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі №922/3456/23 скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні позову керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Північно-Східного офісу Держаудитслужби.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 поновлено провадження у справі № 910/3655/25. Підготовче засідання у справі № 910/3655/25 призначено на 19.02.2026.

27.01.2026 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром", в якому відповідач-2 зазначає, що 19 грудня 2025 року Верховним Судом у справі № 922/3456/23 була винесена постанова, у зв`язку з чим просить суд поновити провадження у даній справі.

02.02.2026 до суду надійшли письмові пояснення Керівника Сарненської окружної прокуратури, в яких позивач, зокрема зазначає, що правовідносини у справах № 910/3655/25 та № 922/3456/23 є не подібними, оскільки правова природа оспорюваних договорів є різною, а характер майнових активів, переданих на підставі них, засвідчує об`єктивну неможливість повернення часу, протягом якого ТОВ «Амберпром» користувалося надрами.

У підготовчому засіданні 19.02.2026 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 26.03.2026.

02.03.2026 до суду надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром", в яких відповідач-2, зокрема зазначає, що позивачем не надано доказів вини учасників аукціону, яка полягає в порушенні публічного порядку, як підставу для визнання недійсним результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами, спеціального дозволу на користування надрами, та, відповідно, застосування наслідків недійсності правочину.

18.03.2026 до суду надійшла заява Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій третя особа зазначає, що у матеріалах справи № 2/01-61-23 є документи, що містять у собі інформацію з обмеженим доступом (конфіденційну/службову інформацію, банківську таємницю доступ до якої був обмежений юридичними особами - надавачами інформації та/або законодавством), у зв`язку з чим просить суд розгляд справи № 910/3655/25 здійснювати у закритому судовому засіданні. Крім того, третя особа просить суд розгляд справи № 910/3655/25 здійснювати за відсутності представника Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за наявними у ній матеріалами.

25.03.2025 через відділ автоматизованого документообігу суду від Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2025 надійшли копії матеріалів антимонопольної справи № 2/01-61-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", що стали підставою для прийняття рішення Відділенням № 70/111-р/к від 17.07.2024, на електронному носії.

25.03.2026 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром" про залишення позову без розгляду, в якому відповідач-2 зазначає, що прокурором не доведено підстави для представництва в суді внаслідок порушення інтересів держави, у зв`язку з чим просить суд залишити позов без розгляду.

У цьому судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав подане клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Амберпром" про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано (п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Норма пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Згідно з абзацами 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1-3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Водночас згідно з положеннями частин третьої-п`ятої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 ГПК України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурор, звертаючись з позовом до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягають інтереси держави, обґрунтовує необхідність їх захисту у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а також має довести підстави для представництва, однією з яких є відсутність органу державної влади, до компетенції якого віднесенні повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Звертаючись з даним позовом до суду в інтересах держави, прокурор не визначив уповноваженим органом у спірних правовідносинах Держану службу геології та надр України, а зазначив її співвідповідачем, доводячи в межах даного спору порушення інтересів держави саме протиправними діями Держаної служби геології та надр України, яка не може одночасно бути і позивачем, і відповідачем у справі. Цим прокурор обґрунтував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, та наявність підстав для самостійного представництва інтересів держави.

Верховний Суд у постанові від 29.11.2022 № 240/401/19 зазначив, що прокурор має право самостійно звертатися до суду з позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом. Передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі (як от у Кабінету Міністрів України) не свідчить про право такого органу на звернення з позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може / повинен звернутися до суду.

Спірне матеріальне правовідношення - це об`єкт процесу в конкретній цивільній справі, а його суб`єктами є сторони (позивач та відповідач у справі, які мають протилежні юридичні інтереси).

Питання про існування/відсутність цього правовідношення, його зміст, а також про те, чи порушені в дійсності та в якій мірі права позивача, і чи повинен за це відповідати відповідач, підлягають вирішенню судом під час розгляду справи по суті. При цьому, як спірне правовідношення, так і його суб`єкти визначаються саме особою, яка подає відповідний позов до суду, в даному випадку прокурором. Тобто, спірним правовідношенням в процесуальному сенсі буде те правовідношення, яке сформулював прокурор.

Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор спірне матеріальне правовідношення визначив наступним чином:

об`єкт процесу - результат аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Ділянка «Мазинська друга», проведеного Державною службою геології та надр України, як стверджує прокурор, з порушенням законодавства, та договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобудуванням бурштину (промислова розробка родовищ) Ділянка «Мазинська друга», яка знаходиться в Сарненському районі Рівненської області, який, як наслідок, також укладений Державною службою геології та надр України та ТОВ "Амберпром" з порушенням закону;

суб`єктами спірного правовідношення прокурор визначив Державу, як позивача, та Державну службу геології та надр України та ТОВ "Амберпром", як відповідачів (порушників), один з яких є уповноваженим органом, до компетенції якого належить захист інтересів держави в сфері надрокористування.

За таких обставин, прокурор не порушив порядку, передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки не повинен був попередньо повідомляти про наявне чи потенційне порушення інтересів держави та про звернення до суду орган державної влади, який визначений ним як відповідач саме тому, що прокурор стверджує про порушення саме цим органом законодавства у сфері його компетенції у спірному матеріальному правовідношенні.

В такому випадку, коли прокурор стверджує не про неналежне виконання Державно службою геології та надр України своїх обов`язків із захисту інтересів держави, а про порушення саме цим органом інтересів держави проведенням спірного аукціону та укладенням договору, цей орган - Державна служба геології та надр України апріорі (очевидно) не може бути позивачем, в особі якого прокурор мав би звернутись до суду за захистом інтересів держави.

При цьому, варто зазначити, що частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є не формальною, а є дієвою нормою з чіткою метою, а саме повідомити відповідний орган про стверджуване порушення не формально, а для спонукання цього органу відреагувати на це порушення та здійснити захист інтересів держави, що за обставин, які в цій справі доводить прокурор, є неможливим в особі Державної служби геології та надр України, яка не може виступати суб`єктом спірного правовідношення і як позивач, і як відповідач.

Підсумовуючи, суд виходить з того, що саме прокурор визначає і предмет, і суб`єктів спірного правовідношення, спрямованого на захист інтересів держави від осіб, яких прокурор визначив саме як порушників інтересів держави, в тому числі й компетентний орган спірного правовідношення. Тому у прокурора відсутній обов`язок попередньо повідомляти відповідача (порушника) про вчинене ним порушення та звернення до суду з позовом від нього, тому що процесуальні інтереси позивача і відповідача є (а)протилежними, (b)не підлягають захисту в особі порушника.

При цьому, варто зауважити, що Державна служба геології та надр України не є особою, яка заінтересована в задоволенні позову, позаяк не вважає, що аукціон проведено з порушенням та, відповідно, що договір укладено без дотримання закону, про що свідчить відсутність відповідного позову після звернення прокурора з даним позовом до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 922/3322/20.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що прокурор навів підстави для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів та визначив Державну службу геології та надр України одним із відповідачів у справі, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду, відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду.

Також, у цьому підготовчому засіданні, розглянувши заяву Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про розгляд справи у закритому судовому засіданні, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Приписами статті 20 Закону України "Про інформацію" передбачено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами (частина 1 та 3 статті 21 Закону України "Про інформацію").

У частині 2 статті 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно приписів статті 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, знімати копії (фотокопії) з матеріалів справи та робити виписки (крім інформації з обмеженим доступом та інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) - після одержання копії подання з попередніми висновками у справі (витягу з подання, що не містить інформації з обмеженим доступом та інформації, визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу; одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі); оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню та оприлюдненню, крім випадків: надання інформації органам слідства та суду відповідно до закону; недотримання вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; інших випадків, встановлених законом.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення.

Згідно ч. 8 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину (ч. 9 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводяться з додержанням правил здійснення судочинства в господарських судах. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувається в закритому судовому засіданні. Використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет у закритому судовому засіданні не допускаються.

Згідно ч. 4 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, у разі постановлення судом ухвали про розгляд справи у закритому судовому засіданні інформація щодо справи не розкривається, крім відомостей про учасників справи, предмет позову, дату надходження позовної заяви, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого.

Враховуючи наведене вище, з метою запобігання розголошення інформації з обмеженим доступом, яка міститься в матеріалах антимонопольної справи № 2/01-61-23, доступ до якої був обмежений надавачами інформації та матеріали якої були надані третьою особою на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2025 суд дійшов висновку, що заява Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про розгляд справи у закритому судовому засіданні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про розгляд справи у закритому судовому засіданні - задовольнити.

2. Розгляд справи № 910/3655/25 проводити у закритому судовому засіданні.

Ухвала набрала законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 31.03.2026.

Суддя Щербаков С.О.