ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3143/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/3143/25

за позовом Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, );

до відповідача Акціонерного товариства ОДЕСЬКА ТЕЦ (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, );

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, );

про стягнення 400 665 281,48 грн

за участю представників:

від позивача: Пахомова О. А.;

від відповідача: Макаренко Н. А.;

від третьої особи: Щур Ю. Д.;

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства «ОДЕСЬКА ТЕЦ» про стягнення 400 665 281,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів ч. 2 та ч. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VIII (далі Закон № 1730), відповідач не здійснив оплату за відібраний без номінацій природний газ.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

18.08.2025 суд відкрив провадження у справі №916/3143/25, постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 15.09.2025 о 10:30.

11.09.2025 за вх№28286/25 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву.

Засідання суду призначене на 15.09.2025 не відбулось, про що складено відповідну довідку.

26.09.2025 за вх.№30009/26 господарський суд одержав від позивача відповідь на відзив.

26.09.2025 суд призначив підготовче засідання на 13.10.2025 о 11:15.

07.10.2025 за вх№31286/25 господарський суд одержав від відповідача заперечення на відповідь на відзив.

13.10.2025 суд відклав підготовче засідання на 20.10.2025.

14.10.2025 за вх.№ 32204/25 господарський суд одержав заяву Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

20.10.2025 суд задовольнив заяву Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

20.10.2025 протокольною ухвалою суд відклав підготовче засідання на 10.11.2025.

10.11.2025 господарський суд одержав клопотання Акціонерного товариства ОДЕСЬКА ТЕЦ про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору стороні відповідача - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

10.11.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання Акціонерного товариства ОДЕСЬКА ТЕЦ про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору стороні відповідача Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

10.11.2025, протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.11.2025.

26.11.2025 суд відклав судове засідання на 11.12.2025 о 14:15.

Засідання суду призначене на 11.12.2025 не відбулось, про що складено відповідну довідку.

12.12.2025 суд призначив судове засідання на 26.12.2025 об 11:15.

У зв`язку з відрахуванням наказом голови суду №30-к від 16.12.2025 судді Шаратова Ю. А. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України №943/2025 від 13.12.2025 "Про призначення судді", статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України та на виконання пункту 10.6.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 №17-01/2025, з метою дотримання строків визначених ГПК України, на підставі розпорядження керівника апарату суду №388 від 17.12.2025 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/3143/25 та справу передано на розгляд судді Деркач Т. Г.

23.12.2025 суд прийняв справу до провадження, постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 22.01.2026 о 16:00.

22.01.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із розгерметизацією системи опалення та низькою температурою повітря в адміністративній будівлі суду про що здійснено публікацію на офіційному сайті суду.

22.01.2026 суд призначив підготовче засідання на 05.02.2026 о 15:10 із викликом учасників справи у підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 05.02.2026, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 05.03.2026 о 12:00 із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 05.03.2026, суд протокольною ухвалою відклав судове засідання на 23.03.2026 о 15:00 із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 23.03.2026, за участю учасників справи, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача

У період до 31 грудня 2019 року Акціонерне товариство «Укртрансгаз» виконувало функції Оператора газотранспортної системи.

АТ «Одеська ТЕЦ» в розумінні законодавства у спірний період є Споживачем природного газу, що виробляло, транспортувало та постачало теплову енергію, надавало послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Згідно з приписами частини 2 статті 8 Закону № 1730, в редакції, яка набрала чинності 29.08.2021, відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати позивачу вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу.

Відповідач, без поданих постачальником газу номінацій, здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи у січні квітні, листопаді грудні 2016 року, у січні березні 2017 року та у березні квітні 2018 року в обсягах 63 669,445 тис. куб. м, на які у нього відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів.

З огляду на наведені положення Закону № 1730, у відповідача виникли зобов`язання перед позивачем протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати вартість відібраних ним обсягів природного газу, що становить 486 487 094,31 гривень.

Через несплату боргу позивач звернувся до суду за стягненням частини основного боргу в сумі 310 811 199,20 грн, що в сукупності складається із 46 із 72 щомісячних рівних частин від загальної суми компенсації вартості відібраних із газотранспортної системи в обсязі 63 669,445 тис. куб. метрів, сум 3 % річних, інфляційних втрат.

Щодо заперечень відповідача, то позивач указав таке:

- надані відповідачем договори та акти приймання передачі теплової та електричної енергії не підтверджують заявлених у відзиві заперечень та міркувань та не стосуються предмету доказування у справі № 916/3143/25;

- твердження про отримання коштів від споживачів за відпущену теплову та електричну енергію свідчить про те, що АТ «Одеська ТЕЦ» використало спірні обсяги природного газу, проте не оплатило вартість використаного газу жодному постачальнику;

- відповідач так і не надав підписаних постачальником природного газу актів приймання-передачі на 63 669,445 тис. куб. м., відібраного АТ «Одеська ТЕЦ» із газотранспортної системи без номінацій у січні квітні, листопаді грудні 2016 року, у січні березні 2017 року та у березні квітні 2018 року, а тому зобов`язаний компенсувати таку вартість у спосіб, визначений приписами ст. 8 Закону №1730;

- неналежним також є посилання відповідача на розподіл коштів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 217 та розпорядження Кабінету Міністрів № 670-р від 20.05.2015 року;

- розрахунки відповідача із постачальником природного газу із спеціальними обов`язками за придбаний природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, не є предметом регулювання ст. 8 Закону № 1730 та не є предметом доказування, оскільки не є предметом спору у справі № 916/3143/25;

- для виробництва теплової енергії відповідач лише частково використовував природний газ, придбаний (куплений) у АТ «НАК «Нафтогаз України», водночас на обсяг 63 669,445 тис. куб. м жодним постачальником природного газу номінації для АТ «Одеська ТЕЦ» Оператору ГТС не подавалися, підписані з боку постачальника акти приймання-передачі газу відсутні;

- щодо посилань відповідача, що фактичний обсяг відібраного газу теплогенеруючими підприємствами є меншим, ніж подано номінацій постачальником газу НАК «Нафтогаз України», то позивач зауважив, що зарахування до номінацій по споживачу газу АТ «Одеська ТЕЦ» обсягів номінацій постачальника газу в розрізі інших споживачів є безпідставним;

- відповідач підтвердив правильне застосування ціни природного газу за категоріями споживачів шляхом підписання договорів постачання газу, відповідно до пунктів 5.1, 5.2 кожного договору;

- стосовно розміру компенсації вартості газу, відібраного із газотранспортної системи у січні, лютому, березні, квітні, листопаді, грудні 2016 та січні 2017 року відповідач безпідставно вказує, що, нібито, ним природний газ, отриманий в той період без номінацій також було використано і на виробництво електричної енергії.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню за таких обставин.

До матеріалів справи додано два однакових документа за підписом та печаткою представника АТ «Одесагаз»:

- реєстр обсягів газу, що були використані споживачами по договорам з НАК «Нафтогаз України» за січень 2016 року, що містять різні дані щодо споживання АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» об`єму природного газу, а саме: реєстр обсягів газу, що були використані споживачами по договорам з НАК «Нафтогаз України» у січні 2016 року (згідно до додатків до позову є додатком № 4 назва « 3.1.2. reestr-nak-odesagaz-01-16 reestr-nak-odesagaz-01-16»), з якого вбачається, що в січні 2016 року АТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ" спожито газу згідно алокації 17 028, 530 тис. куб. м., обсяг підтверджених номінацій 0 тис.куб.м.

- реєстр обсягів газу, що були використані споживачами по договорам з НАК «Нафтогаз України» у січні 2016 року (згідно до додатків до позову є додатком № 15 назва « 3.7.2. reestr-nak-odesagaz-01-17»), вбачається, що в січні 2016 року спожито газу згідно алокації 17 209,045 тис. куб. м., обсяг підтверджених номінацій 13 230,000 тис.куб.м.

Зі звітів АТ «Одесагаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальникам по всім періодам, крім січня 2016 року, квітня 2016 року, вбачається, що фактичний обсяг відібраного газу теплогенеруючими підприємствами є меншим, ніж подано номінацій постачальником газу НАК «Нафтогаз України».

Так, за січень 2017 року обсяг підтверджених номінацій - 109 354,000 тис. куб. м., а фактичний обсяг за місяць 87 576, 737тис.куб.м.; про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальникам за лютий 2017 року не надано; за березень 2017 року обсяг підтверджених номінацій - 76 034, 000 тис. куб. м., а фактичний обсяг за місяць 49 028, 706 тис.куб.м.; за березень 2018 року обсяг підтверджених номінацій - 77 068, 000 тис. куб. м., а фактичний обсяг за місяць 67 433, 145 тис.куб.м; за квітень 2018 року обсяг підтверджених номінацій - 15 221, 000 тис. куб. м., а фактичний обсяг за місяць 6 970, 396 тис.куб.м.

Відповідач вказав, що обсяги природного газу згідно закону визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання. Алокації/звіти Оператора газорозподільних систем позивач не надав.

АТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ" звернуло увагу, що позивач надав лише договори купівлі-продажу природного газу за січень-квітень 2016 року та акти приймання-передачі до них за ці ж періоди; договори купівлі-продажу природного газу за жовтень грудень 2016 року, січень березень 2017 року та акти приймання передачі до них тільки за листопад грудень 2016 року, січень 2017 року. За інші спірні періоди не надано ні договорів купівлі-продажу природного газу, ні актів приймання-передачі природного газу.

На переконання відповідача, додані реєстри теплопостачальних підприємств, з якими документально оформлені правовідносини за прямими договорами НАК «Нафтогаз України» є неналежним доказом на підставі якого має бути встановлено об`єм природного газу, що підлягає відшкодуванню.

Отже, відповідач вважає, що позивач не довів факт спожитих обсягів природного газу, отриманих без номінацій, вартість яких підлягає відшкодуванню.

Щодо вартості природного газу та розрахунку основного боргу Позивачем, цін реалізації природного газу за спірні періоди, то відповідач зауважив, що до 01.04.2017 року нормативно не визначено ціну на природний газ для виробництва електричної енергії, також ця інформація не міститься в доданих до позову доказах.

Окрім того, відповідач вказав, що АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» виробляє, зокрема, теплову енергію, яку передає КП «Теплопостачання міста Одеси» на підставі договору від 05.11.2009 року № 05-11- 09/158/ТГО-577/08. Тобто, весь обсяг теплової енергії в спірний період був вироблений на природному газі, отриманому також і без підтверджених номінацій з боку НАК «Нафтогаз України».

За спірний період січень квітень 2016 року, листопад - грудень 2016 року, січеньберезень 2017 року, березень-квітень 2018 року, за вироблену теплову енергію з боку КП «Теплопостачання міста Одеси» повністю сплачено АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» в період дії постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 217, яка визначала порядок розподілу коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу.

АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ», як учасник оптового ринку електричної енергії, що діяв до 01.07.2019 року, вироблену електричну енергію в спірні періоди оптом продавало ДП «Енергоринок» на підставі договору від 12.10.2010 № 6443/01.

За спірний період січень квітень 2016 року, листопад- грудень 2016 року, січень- березень 2017 року, березень-квітень 2018 року, за вироблену електричну енергію ДП «Енергоринок» сплачувало АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» в період дії розпорядження № 670-р від 20.05.2015 року. Згідно акту звірки розрахунків ДП «Енергоринок» з АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» станом на 30.06.2019 року, на дату припинення дії Оптового ринку електричної енергії України, відповідач вказав про наявність заборгованості тільки частково за січень 2016, квітень 2016, грудень 2016, січень 2017 року в сумі 6 165 325, 74 грн.

Відповідач також покликається на постанову Верховного Суду від 04.05.2023 року № 914/1940/22, згідно з якою підтверджено правомірність стягнення з КП "Бродитеплоенерго" вартості природного газу відповідно до ст. 8 Закону № 1730, враховуючи у тому числі відсутність доказів оплати з боку відповідача вартості відібраного без номінацій природного газу ні на користь НАК «Нафтогаз України», ні на користь АТ «Укртрансгаз».

Отже, на переконання відповідача, НАК «Нафтогаз України» отримало оплату за природний газ, використаний в спірний період, а тому підстав для задоволення позову немає.

АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» також покликалося на рішення у справі № 826/16697/17, що набрало законної сили, згідно з яким суд дійшов висновку, що спір щодо стягнення вартості цього природного газу має вирішуватись між постачальником природного газу НАК «Нафтогаз України» та споживачами (в даному випадку АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ»).

Окрім того, відповідач указав, що згідно з підписаними актами звірок з станом на дату закінчення ОЗП 2019/2020 (закінчення терміну встановленого в ст. 8 Закону №1730) дебіторської заборгованості щодо компенсації вартості відібраного без номінацій природного газу, у АТ «Укртрансгаз» не обліковувалась.

Пояснення третьої особи АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

НАК «Нафтогаз України» вважає позовні вимоги обґрунтованими та підтверджує, що Компанія не була постачальником природного газу для АТ «Одеська ТЕЦ» у січні-лютому 2016 року, лютому 2017 року, березні 2017 року, березні 2018 року, квітні 2018 року.

Факт відсутності постачання НАК «Нафтогаз України» відповідних обсягів природного газу відповідачу підтверджується доданими доказами, зокрема копіями листів: від 11.03.2016 року № 26-1319/1.2-16 про повернення без підпису актів приймання-передачі природного газу за січень-лютий 2016 року; від 16.03.2017 року № 26-2681/1.2-17 про повернення без підпису актів приймання-передачі природного газу за лютий 2017 року; від 21.04.2017 року № 26-3681/1.2-17 про повернення без підпису актів приймання-передачі природного газу за березень 2017 року; від 16.04.2018 року № 26-2649/1.2-18 про повернення без підпису актів приймання-передачі природного газу за березень 2018 року; від 25.05.2018 року № 26-3390/1.2-18 про повернення без підпису актів приймання-передачі природного газу за квітень 2018 року.

НАК «Нафтогаз України» підтвердила, що не здійснювало постачання природного газу відповідачу, а тому згідно з приписами закону вартість спожитих обсягів природного газу має бути компенсована саме АТ «Укртрансгаз», а не першій.

Обставини справи встановлені судом

Згідно з приписами законодавства процедура правомірного використання в господарській діяльності природного газу передбачає укладення договору з постачальником природного газу. Постачальник природного газу, як замовник послуг транспортування, подає щомісячно номінації Оператору газотранспортної системи в розрізі своїх споживачів, з якими укладені договори постачання.

Натомість АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ», без поданих постачальником газу номінацій, здійснило відбір природного газу з газотранспортної системи, на які відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником в обсязі 63 669,445 тис. куб. м:

- у 2016 році, - у січні на обсяг 4 694,610 тис. куб. м, у лютому на 3423,878 тис. куб. м, у березні на 3 044,960 тис. куб. м, у квітні на 235,865 тис. куб. м, у листопаді на 2404,953 тис. куб. м, у грудні 2016 на 4 713,358 тис. куб. м;

- у 2017 році, - у січні на обсяг 5 987,459 тис. куб. м, у лютому на 13 236,920 тис. куб. м, у березні 2017 на 11 598,265 тис. куб. м;

- у 2018 році, - у березні на обсяг 12 801,192 тис. куб. м, у квітні 2018 на 1 527,985 тис. куб. м. природного газу.

На підтвердження спожитого обсягу природного газу до матеріалів справи долучено:

1) Звіти (алокації) та реєстри АТ «Одесагаз» про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу АТ «Одесагаз», між замовниками послуг транспортування в розрізі їх контрагентів (споживачів), згідно з яким відповідач відібрав обсяг природного газу 124 985,791 тис. куб. м., зокрема: у січні 2016 - 17 028,530 тис. куб. м, у лютому 2016 12 868,250 тис. куб. м, у березні 2016 11 722,930 тис. куб. м, у квітні 2016 року 887,229 тис. куб. м, у листопаді 2016 10 743,831 тис. куб. м, у грудні 2016 15 361,614 тис. куб. м, у січні 2017 - 17 209,045 тис. куб. м, у лютому 2017 - 13 236,920 тис. куб. м, у березні 2017 11 598,265 тис. куб. м, у березні 2018 12 801,192 тис. куб. м, у квітні 2018 року - 1 527,985 тис. куб. м.;

2) договори постачання природного газу, укладені між АТ «Одесагаз» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України»:

- № 3055/16-ТЕ-23 від 30.12.2015, за яким природний газ використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, на виконання якого між відповідачем та постачальником підписані акти приймання-передачі природного газу в обсягах: 8 119,420 тис. куб. м у січні 2016 року, 5 763,900 тис. куб. м у лютому 2016, 5 639,813 тис. куб. м у березні 2016 року, 211,498 тис. куб м у квітні 2016 року;

- № 3056/16-БО-23 від 30.12.2015, за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями на виконання якого між відповідачем та постачальником підписані акти приймання-передачі природного газу в обсягах: 4 192,299тис. куб. м у січні 2016 року, 3 660,639 тис. куб. м у лютому 2016, 3 019,933 тис. куб. м у березні 2016 року, 438,238 тис. куб м у квітні 2016 року;

- №3057/16-РО-23 від 30.12.2015, за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій, на виконання якого між відповідачем та постачальником підписані акти приймання-передачі природного газу в обсягах: 22,201 тис. куб. м у січні 2016 року, 19,833 тис. куб. м у лютому 2016, 18,224 тис. куб. м у березні 2016 року, 1,628 тис. куб м у квітні 2016 року;

- 3500/1617-ТЕ-23 від 13.10.2016, за яким природний газ використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, на виконання якого між відповідачем та постачальником підписані акти приймання-передачі природного газу в обсягах: 5 693,306 тис. куб. м у листопаді 2016 року, 7 258,973 тис. куб. м у грудні 2016, 7 899,157 тис. куб. м у січні 2017 року;

- № 3501/1617-БО-23 від 27.10.2016, за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями на виконання якого між Відповідачем та постачальником підписані акти приймання-передачі природного газу в обсягах: 2 634,031 тис. куб. м у листопаді 2016 року, 3 372,044 тис. куб. м у грудні 2016 року, 3 307,787 тис. куб. м у січні 2017 року;

- №3502/16-РО-23 від 13.10.2016, за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій, на виконання якого між відповідачем та постачальником підписані акти приймання-передачі природного газу в обсягах: 11,541 тис. куб. м у листопаді 2016 року, 17,239 тис. куб. м у грудні 2016 року, 14,642 тис. куб. м у січні 2017 року;

- № 8001/1718 від 23.10.2017 за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, за яким відсутні підписані акти приймання-передачі газу за спірний період;

- № 8002/1718 від 23.10.2017 за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для надання послуг з опалення та постачання гарячої води іншим організаціям (окрім бюджетних та населення), за яким відсутні підписані акти приймання-передачі газу за спірний період;

- № 2002/1718 від 23.10.2017 за яким природний газ постачається для використання споживачем виключно для виробництва електричної енергії, за яким відсутні підписані акти приймання-передачі газу за спірний період.

Відповідно до листів НАК Нафтогаз № 26-2681/1.2-17 від 16.03.2017, 26-3681/1.2-17 від 21.04.2017, №26-2649/1.2-18 від 16.04.2018, №26-3390/1.2-18 від 25.05.2018 відповідачу було повернуто без підписання складені та підписані з боку АТ «Одеська ТЕЦ» акти приймання передачі газу, що підтверджують використання відповідачем природного газу для надання послуг теплопостачання за категоріями споживання:

- в лютому 2017 року: для населення 5 665,981 тис. куб. м, для релігійних організацій - 12,636 тис. куб. м, для бюджетних установ - 3 163,968 тис. куб. м, для інших споживачів (крім бюджетних установ) - 877,746 тис. куб. м, для власних потреб - 3 516,589 тис. куб. м;

- у березні 2017 року: для населення 5 353,447 тис. куб. м, для релігійних організацій - 12,175 тис. куб. м, для бюджетних установ - 2 726,293 тис. куб. м, для інших споживачів (крім бюджетних установ) - 604,393 тис. куб. м, для власних потреб - 2 901,957тис. куб. м;

- у березні 2018 року: для населення 6 108,165 тис. куб. м, для релігійних організацій - 15,672 тис. куб. м, для бюджетних установ - 2 870,916 тис. куб. м, для інших споживачів (крім бюджетних установ) - 800,252 тис. куб. м, для виробництва електроенергії - 3 006,187 тис. куб. м;

- у квітні 2018 року: для населення 618,350 тис. куб. м, для релігійних організацій - 1,793 тис. куб. м, для бюджетних установ - 470,634 тис. куб. м, для інших споживачів (крім бюджетних установ) - 104,333 тис. куб. м, для виробництва електроенергії - 332,875 тис.куб.м.;

3) реєстри реалізації природного газу за прямими договорами Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» теплопостачальним підприємствам, які свідчать про відсутність постачання природного газу споживачу АТ «Одеська ТЕЦ», зокрема:

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, відібраних відповідачем у лютому 2017 року в обсязі 5 665,981 тис. куб. м, у березні 2017 - 5 353,447 тис. куб. м, у березні 2018 року - 6 108,165 тис. куб. м -, у квітні 2018 року - 618,350 тис. куб. м;

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для установ, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, відібраних Відповідачем у лютому 2017 року в обсязі 3 163,968 тис. куб. м, у березні 2017 - 2 726,293 тис. куб. м , у березні 2018 - 2 870,916 тис. куб. м, у квітні 2018 року - 470,634 тис. куб. м;

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для потреб релігійних організацій, відібраних відповідачем у лютому 2017 року в обсязі 12,636 тис. куб. м, у березні 2017 - 12,175 тис. куб. м, у березні 2018 - 15,672 тис. куб. м, у квітні 2018 - 1,793 тис. куб. м;

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води іншим організаціям (окрім бюджетних та населення) відібраних відповідачем в січні 2016 року в обсязі 4 694,610 тис. куб. м, в лютому 2016 - 3 423,878 тис. куб. м, в березні 2016 - 3 044,960 тис. куб. м, у квітні 2016 - 235,865 тис. куб. м, у листопаді 2016 2 404,953 тис. куб. м, у грудні 2016 - 4 713,358 тис. куб. м, а також відібраних у січні 2017 року в обсязі 5 987,459 тис. куб. м, у лютому 2017 - 4394,335 тис. куб. м, у березні 2017 - 3 506,350 тис. куб. м, у березні 2018 - 800,252 тис. куб. м, у квітні 2018 - 104,333 тис. куб. м;

- відібраних відповідачем для власних потреб, вироблення виробництва електроенергії у березні 2018 року в обсязі 3 006,187 тис. куб. м, у квітні 2018 року - 332,875 тис. куб. метрів;

5) акти про транспортування природного газу за березень 2017 та березень 2018 року, що підтверджують фактичні обсяги відбору з газотранспортної системи природного газу у березні 2017 11 598,265 тис куб. м, у березні 2018 - 12 801,192 тис куб. м, на які було надано послуги транспортування природного газу.

Загальний розмір компенсації вартості природного газу, відібраних без номінацій становить 486 487 094,31 грн.

Позивач на адресу відповідача направляв листи від 24.01.2024 №1001ВИХ-24-585 про необхідність здійснити компенсацію вартості відібраного природного газу в обсягах 63 669,445 тис. куб. м.

Листом № 13/10-213 від 02.02.2024 відповідач відмовився від оплати.

Відповідач протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, зобов`язаний щомісяця оплачувати позивачу 1/72 частину від суми 486 487 094,31 грн загальної вартості природного газу в обсязі 63 669,445 тис. куб. м, яка складається із суми 6 756 765,20 грн щомісяця.

Натомість за період, починаючи з 01.10.2021 по 30.07.2025, оплату вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу відповідач не здійснив.

Позивач заявив до стягнення суму заборгованості в розмірі 310 811 199,20 грн, що становить 46 із 72 щомісячних рівних частин від загальної суми компенсації.

Висновки суду

Відносини, які виникли між сторонами врегульовані приписами Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 (надалі - Кодекс ГТС).

Згідно із статтею 5 розділу 1 глави І Кодексу ГТС номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Відповідно до пунктів 1-2 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС, для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортноїсистеми номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку.

Номінація повинна визначати обсяг природного газу по кожній точці входу та виходу (що може бути як фізичною, так і віртуальною), які замовляються замовником послуг транспортування. При цьому, якщо замовником послуг транспортування є постачальник, подана номінація повинна містити планові (замовлені) обсяги постачання природного газу у розрізі його споживачів та їх точок комерційного обліку (за необхідності) з визначенням їх ЕІС-кодів. Згідно із абзацом 1 пункту 2 глави 2 розділу XI Кодексу ГТС, Замовник послуг транспортування має право подати по точці (точках) входу та точці (точках) виходу місячну номінацію на період не більше одного місяця в розрізі кожної доби. Місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування.

Відповідно до статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу. Це зумовлено тим, що газотранспортна система є технологічним комплексом, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу (частина 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу). А функції з транспортування, розподілу та постачання природного газу розділені між різними суб`єктами ринку. Зазначене зумовлює необхідність координації та співпраці таких суб`єктів.

Відповідно до ліцензії НКРЕКП серії АЕ № 194511 від 28.02.2013 АТ «Укртрансгаз» до 31.12.2019, тобто, до моменту створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України - оператора ГТС, виконував функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» є Споживачем природного газу та водночас є підприємством, що виробляло, транспортувало та постачало теплову енергію, надавало послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

30.11.2016 набрав чинності Закон №1730-VIII, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, а згодом 29.08.2021 також набрав чинності Закон України від 14.07.2021 № 1639-IX «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі - Закон №1639-IX).

За змістом статті 1 Закону №1730-VIII заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Відповідно до статті 2 Закону №1730-VIII дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

Так, Законом №1639-IX внесені численні зміни до Закону №1730-VIII зокрема, розширивши сферу його дії, у тому числі шляхом викладення статті 2 в новій редакції та доповнивши статтю 8 частиною другою.

19.08.2022 набрала чинності редакція частини 2 та доповнено частиною 3 ст. 8 Закону України №1730 (згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022 «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (далі - Закон № 2479-IX), відповідно до приписів яких:

підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води), які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість:

відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів;

послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами, встановленими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, чинними протягом періоду таких відборів.

Обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/ звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання (ч. 3 ст. 8 Закону України №1730 згідно із Законом № 2479-IX).

Аналіз наведених приписів Закону №1730-VIII дає підстави для висновку, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень статті 8 цього Закону є: 1) учасниками процедури врегулювання заборгованості мають бути - підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно; 2) заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів; 3) період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015-31.12.2019; 4) строк оплати настав з 01.10.2021.

Отже, беручи до уваги наявність в сукупності чотирьох складових, господарський суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 8 Закону №1730-VIII у редакції Закону №1639-ІХ.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин0 господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з матеріалами справи, відповідач не спростував обставин відбору природного газу без номінацій у спірні періоди: у січні квітні, листопаді грудні 2016 року, у січні березні 2017 року та у березні квітні 2018 року в обсягах 63 669,445 тис. куб. м.

Суд установив, що у відповідача відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів.

Щодо визначення розміру компенсації, суд зазначає таке.

Вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, враховуючи приписи ч. 2 ст. 8 Закону № 1730, підлягає визначенню відповідно до положень про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів, зокрема:

Щодо ціни реалізації природного газу за періоди січня квітня, листопада грудня 2016 року, у січні березні 2017 року, для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та бюджетними установами/організаціями.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 (далі Положення № 758), на НАК «Нафтогаз України» покладено обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.

Пунктом 15 Положення № 758 визначено, що виробник теплової енергії до 1 квітня 2017 року має право придбати природний газ у НАК «Нафтогаз України» для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 191 Закону України «Про теплопостачання», виконав обов`язок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 16 Положення № 758, НАК «Нафтогаз України» у період з 1 травня 2016 по 31 березня 2017 року (включно) постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексуУкраїни) з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в розмірі 4942 гривні за 1000 куб. метрів, а для виробництва теплової енергії для релігійних організацій - в розмірі 2471 гривня за 1000 куб. метрів.

Ціна на природний газ, який постачається для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для установ, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, повинна відповідати ціні на природний газ, що постачається НАК «Нафтогаз України» такій самій категорії споживачів за таких самих умов постачання за ціною, встановленою НАК «Нафтогаз України» (абзац в редакції, що діяла з 19.10.2016 по 22.12.2016).

Згідно із пунктом 17 Положення № 758 постачання природного газу НАК «Нафтогаз України» виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації. Обов`язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 Положення № 758, покладався на НАК «Нафтогаз України» на період до 1 квітня 2017 виключно для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за визначених пунктом 17 умов.

Щодо ціни реалізації природного газу за період березня квітня 2018 року для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та бюджетними установами/організаціями, а також релігійними організаціями та іншими споживачами, в тому числі для виробництва електричної енергії.

Відповідно до пункту 1 та підпункту 4 пункту 3 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017, в редакції, що діяла у відповідний спірний період (далі Положення № 187), на НАК «Нафтогаз України» було покладено обов`язок постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, зокрема: виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору), виробникам теплової енергії, які фінансуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету, виробникам теплової енергії, що використовують природний газ для виробництва електричної енергії.

Згідно із п. 12 Положення № 187, виробник теплової енергії мав право до 1 листопада 2018 року придбавати природний газ для категорій використання природного газу, визначених підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, у НАК «Нафтогаз України». Постачання природного газу НАК «Нафтогаз України» виробникам теплової енергії здійснюється за цінами, визначеними відповідно до пункту 13 цього Положення. Обов`язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК «Нафтогаз України» на період до 1 листопада 2018 року за умов, зазначених у цьому пункті (п. 12).

Відповідно до п. 13 Положення № 187 НАК «Нафтогаз України» з 1 квітня 2017 року здійснював продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 10 - 12 цього Положення для побутових споживачів, релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються релігійними організаціями для провадження їх виробничої діяльності) за ціною, що становить 4942 грн за 1000 куб. метрів (без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування та розподіл природного газу).

Під час постачання природного газу виробникам теплової енергії для потреб релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) відповідно до цього Положення до ціни застосовується коефіцієнт 0,5. Під час постачання природного газу виробникам теплової енергії для категорій використання природного газу, визначених підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, в тому числі для виробництва електричної енергії, крім визначених в абзаці першому цього пункту, а також для виробництва електричної енергії такими виробниками згідно з цим Положенням до ціни застосовується коефіцієнт 1,6 (абзаци 13, 14 пункту 13).

Отже, ціна реалізації природного газу, яка була визначена в період березня-квітня 2018 року для виробництва теплової енергії, що споживається релігійними організаціями становила 2 471,00 грн (4942 грн за 1000 куб. м х К. 0,5), а для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/ організаціями, іншими споживачами, в тому числі для виробництва електричної становила 7 907,20 грн (4942 грн за 1000 куб. м х К. 1,6), без ПДВ.

З огляду на умови Положень № 758 та № 187, а також відповідно до відомостей постачальника НАК «Нафтогаз України», на якого було покладено спеціальні обов`язки, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (Інформація про ціни на природний газ для виробників теплової енергії № 23/4-1305-21 від 22.11.2021) ціна реалізації природного газу за категоріями споживачів теплової енергії, без ПДВ, за 1 тис. куб. м становить:

1) для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, у лютому, березні 2017, у березні та квітні 2018 року - 4 942,00 грн;

2) для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для установ, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, у лютому, березні 2017 - 4 942,00 грн, у березні та квітні 2018 року - 7 907,20 грн;

3) для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для потреб релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничокомерційної діяльності) у лютому, березні 2017 року, березні, квітні 2018 року - 2 471,00 грн;

4) для надання послуг з опалення та постачання гарячої води іншим організаціям (окрім бюджетних та населення), а також для виробництва електричної енергії такими виробниками за цінами у 2016 році за 1 тис. куб. м (без ПДВ), зокрема, у січні - 6 398,00 грн, у лютому - 6239,00 грн, у березні-квітні - 6 255,00 грн, у листопаді - 6 819,00 грн, у грудні 2016 - 7 148,00 грн; за цінами у 2017 році: у січні - 6 979,00 грн, у лютому - 8 451,00 грн, у березні 2017 - 7 866,00 грн; у 2018 році: у березні квітні 2018 - 7 907,20 грн.

З урахуванням викладеного, розмір компенсації вартості відібраних без номінацій 63 669,445 тис. куб. м природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів становить, зокрема, відібраних:

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, відібраних відповідачем у лютому 2017 року за 5 665,981 тис. куб. м вартість складає 33 601 533,72 грн, у березні 2017 року за 5 353,447 тис. куб. м - 31 748 082,08 грн, у березні 2018 року за 6 108,165 тис. куб. м - 36 223 861,72 грн, у квітні 2018 року за 618,350тис. куб. м - 3 667 062,84 грн;

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для установ, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, відібраних Відповідачем у лютому 2017 року за 3 163,968 тис. куб. м - вартість складає 18 763 595,83 грн, у березні 2017 за 2 726,293 тис. куб. м - 16 168 008,01 грн, у березні 2018 за 2 870,916 тис. куб. м - 27 241 088,40 грн, у квітні 2018 за 470,634 тис. куб. м - 4 465 676,59 грн;

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води для потреб релігійних організацій, відібраних відповідачем у лютому 2017 року за 12,636 тис. куб. м вартість складає 37 468,27 грн, у березні 2017 року за 12,175 тис. куб. м - 36 101,32 грн, у березні 2018 за 15,672 тис. куб. м - 46 470,61 грн, у квітні 2018 за 1,793 тис. куб. м - 5 316,60 грн;

- для надання послуг з опалення та постачання гарячої води іншим організаціям (окрім бюджетних та населення) відібраних відповідачем у 2016 році: в січні за 4 694,610 тис. куб. м - 36 043 337,74 грн, в лютому за 3 423,878 тис. куб. м - 25 633 889,81 грн, в березні за 3 044,960 тис. куб. м - 22 855 469,76 грн, у квітні за 235,865 тис. куб. м - 1 770 402,69 грн, у листопаді за 2 404,953 тис. куб. м - 19 679 249,41 грн, у грудні за 4 713,358 тис. куб. м - 40 429 299,58 грн, а також відібраних у січні 2017 року за 5 987,459 тис. куб. м - 50 143 771,63 грн, у лютому 2017 за 4394,335 тис. куб. м - 44 563 830,10 грн, у березні 2017 за 3 506,350 тис. куб. м - 33 097 138,92 грн, у березні 2018 за 800,252 тис. куб. м - 7 593 303,13 грн, у квітні 2018 за 104,333 тис. куб. м - 989 978,28 грн;

- відібраних відповідачем для власних потреб, вироблення виробництва електроенергії у березні 2018 року в обсязі 3 006,187 тис. куб. м вартістю 28 524 626,22 грн, у квітні 2018 року обсягом 332,875 тис. куб. м вартістю 3 158 531,04 гривень.

Отже, загальний розмір компенсації становить 486 487 094,31 грн, 1/72 частину якої відповідач зобов`язаний сплачувати щомісяця рівними частинами, починаючи з 01.10.2021.

Оскільки відповідач не сплатив боргу, позивач заявив до стягнення суму компенсації за період з 01.10.2021 по 30.07.2025, що становить 46 частин із 72, в сумі 310 811 199,20 грн.

Відповідач доказів погашення боргу суду не надав.

За наведених підстав, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог АТ «УКРТРАНСГАЗ» про стягнення з АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» заборгованості в сумі 310 811 199,20 грн, що складається із 46/72 частин щомісячних платежів від розміру компенсації вартості відібраних без номінацій у січні квітні, листопаді грудні 2016 року, у січні березні 2017 року та у березні квітні 2018 року.

Щодо арґументів відповідача на спростування заявлених позовних вимог, суд зазначає таке:

- покликання відповідача на акти звіряння розрахунків за укладеними договорами із КП «Теплопостачання міста Одеси» на вироблення теплової енергії та із ДП «Енергоринок» на вироблення електричної енергії є безпідставним, оскільки такі розрахунки не є предметом доказування у цій справі;

- акти приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії за договором із КП «Теплопостачання міста Одеси» та електричної енергії за договором ДП «Енергоринок» відображають лише обсяги та вартість переданої теплової та електричної енергії, проте не містять ані розміру обсягів, ані вартості природного газу використаного на виготовлення тепла чи електричної енергії та не підтверджують постачання спірних обсягів природного газу саме постачальником АТ «НАК «Нафтогаз України»;

- розрахунки відповідача із постачальником природного газу із спеціальними обов`язками за придбаний природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу не є предметом регулювання ст. 8 Закону № 1730 та не є предметом доказування у цій справі, водночас для виробництва теплової енергії відповідач лише частково використовував природний газ, придбаний (куплений) у АТ «НАК «Нафтогаз України», що підтверджується матеріалами справи;

- жодним постачальником природного газу номінації для споживача природного газу АТ «Одеська ТЕЦ» Оператору газотранспортної системи (Позивачу) не подавалися, підписані з боку постачальника акти приймання-передачі газу відсутні;

- стосовно доводів про фактично менші відбори природного газу іншими споживачами, то відповідач на навів обґрунтування, яким чином фактичний відбір природного газу іншими теплопостачальними підприємствами, що не є учасниками правовідносин, впливає на його обов`язки компенсувати (оплатити) вартість спірних обсягів природного газу. Натомість зарахування до номінацій за споживачем газу АТ «Одеська ТЕЦ» обсягів номінацій постачальника газу в розрізі інших споживачів є безпідставним;

- щодо доводів про відсутність звіту АТ «Одесагаз» за лютий 2017 року та недоведення обсягів природного газу, отримані без номінацій, то до матеріалів додано належні документи на підтвердження споживання у спірному періоді;

- щодо доводів, що додані Реєстри теплопостачальних підприємств, з якими документально оформлені обсяги газу за прямими договорами НАК «Нафтогаз України» є неналежним доказом, то відповідно до висновків Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 03.06.2025 у справі № 922/2737/23, реєстри теплопостачальних підприємств, з якими документально оформлені правовідносини за прямими договорами Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», необхідно враховувати разом із іншими доказами.

- щодо застосування цін для обчислення вартості компенсації, то Верховний Суд у зазначеній постанові №922/2737/23 вказав, що досліджуючи питання щодо тарифів (цін) природного газу у спірні періоди, оцінку потрібно надати не лише обґрунтуванням позивача щодо таких тарифів, а й контраргументам відповідача, якими можуть бути, зокрема, посилання на інші тарифи (ціни) ніж ті, які визначив позивач. Господарський суд зауважує, що відповідач не надав для обрахунку цін, які він вважає, мають бути використані для обрахунку.

Окрім того, позивач заявив до стягнення три проценти річних від простроченої суми в розмірі 17 620 998,77 грн та інфляційні втрати в розмірі 72 233 083,51 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, суд дійшов висновку про правомірне нарахування позивачем зазначених сум.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 400 665 281,48 гривень.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства ОДЕСЬКА ТЕЦ (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, ) на користь Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 310 811 199,20 грн заборгованості, що складається із 46/72 частин щомісячних платежів від розміру компенсації вартості відібраних без номінацій у січні квітні, листопаді грудні 2016 року, у січні березні 2017 року та у березні квітні 2018 року 63 669,445 тис. куб м природного газу, 17 620 998,77 грн 3% річних, 72 233 083,51 грн інфляційних втрат, що виникла на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VIII, 847 840,00 грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 23 березня 2026 р.

Суддя Т.Г. Деркач