ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р. Справа№ 910/13044/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 про відмову у відкритті провадження

у справі № 910/13044/25 (суддя Нечай О.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Ліберо»

3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кари Олександри Олександрівни

про визнання незаконними рішень та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

21.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ліберо" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кари Олександри Олександрівни, в якому просить суд:

- визнати незаконним Рішення індексний номер 43919413 та дії державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу", м. Київ () Мутайламова Шаміля Ахмедбашировича під час звернення стягнення 07.11.2018 року на Предмет іпотеки Договору іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015 року - на квартиру АДРЕСА_1 , (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 0) шляхом реєстрації права власності на неї за ТОВ „Фінансова компанія „ЛІБЕРО" (), за відсутності у відповідача-2 права на набуття цього нерухомого майна, та під час дії заяви № 144022057 від 05.11.2018 Власника/Позивача/ ОСОБА_1 про заборону вчинення дій щодо цієї квартири;

- визнати незаконним Рішення індексний номер 44023833 та дії державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу", м. Київ () Мутайламова Шаміля Ахмедбашировича під час реєстрації внесення 13.11.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „ЛІБЕРО" () Предмету іпотеки Договору іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015 року - квартири АДРЕСА_1 , (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 0) до статутного капіталу ТОВ "Фінансова компанія "Девелопмент" () за відсутності у Відповідача-2 права на це нерухоме майно, під час дії обтяження Предмету іпотеки та під час дії заяви № 144022057 від 05.11.2018 Власника/Позивача/ ОСОБА_1 про заборону вчинення дій щодо цієї квартири;

- визнати незаконним Рішення індексний номер 47126160 та дії державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу", м. Київ () ОСОБА_3 під час реєстрації 30.05.2019 року переходу права власності на Квартиру АДРЕСА_1 , (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 0) за наявності обтяжень Предмету іпотеки Договору іпотеки № 53/15-І.2 від 01.12.2015 року та арешту цього нерухомого майна накладеного Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21.05.2019 року по справі №758/12787/18 - на ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 (якій є стороною у справі № 758/12787/18);

- визнати незаконним Рішення індексний номер 70799448 та дії приватного нотаріуса КМНО Кари Олександри Олександрівни під час реєстрації 20.12.2023 року переходу права власності до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_1 , (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 0) без врахування арешту цього нерухомого майна Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 758/12787/18;

- витребувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) квартиру АДРЕСА_1 - реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 0) з незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) яка безвідплатно набула цей об`єкт нерухомого майна та мала пересвідчитися у наявності права в ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розпоряджатися даною квартирою;

- витребувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перелічені у Акті приймання-передачі від 01.12.2015р. до Договору іпотеки № 53/15-І.2 від 01.12.2015р. правоустановчі документи на квартиру АДРЕСА_1 - реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 0) в ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна квартира вибула з власності позивача внаслідок вчинення протиправних реєстраційних дій. Натомість відповідач-1 набула у власність спірне майно на безоплатній основі, з метою уникнення можливості виконання судового рішення та під дією обтяжень, встановлених судовим рішенням.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 у справі № 910/13044/25 суд відмовив у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Суд виходив з того, що відповідач-1 не є стороною Договору іпотеки № 53/15-І.2 від 01.12.2015 та жодним чином не пов`язана з його укладенням, зміною, розірванням чи виконанням. Тому, зважаючи на викладене та наведені вище критерії розмежування судової юрисдикції, беручи до уваги предмет і підстави заявленого позову, характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників справи, суд дійшов висновку про непідвідомчість цього спору господарському суду та необхідність його розгляду місцевим загальним судом. Отже, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд відмовив у відкритті провадження у справі та роз`яснив позивачеві, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Підставами для скасування ухвали у справі скаржник зазначає неправильне застосування норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначив, що:

- 31.07.2018 ТОВ «ФК «Ліберо» (відповідач-2) набуло статус Нового Кредитора по Кредитному договору № 53/15-к від 01.12.2015 року (який укладений між двома юридичними особами) та статус Іпотекодержателя за Договором іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015, який укладений ОСОБА_1 в забезпечення виконання основного зобов`язання (Кредитного договору № 53/15-к від 01.12.2015);

- у постанові від 19.03.2019 у справі №904/2529/18 Велика Палата Верховного Суду додатково звернула увагу на те, що положення пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України пов`язують належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, виконання основного зобов`язання, укладених для забезпечення не з об`єднанням позовних вимог до боржника у забезпечувальному зобов`язанні з вимогами до боржника за основним зобов`язанням, а з тим, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Подібні правові позиції, щодо розгляду справи, яка стосується спору, щодо договору укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання були зазначені і у постановах Великої Палати Верховного Суду: № 904/2530/18 від 19.03.2019, № 904/2526/18 від 19.03.2019, № 904/2538/18 від 19.03.2019, № 904/2529/18 від 19.03.2019;

- у межах справи №910/9464/22 ОСОБА_1 /Позивач (як фізична особа) також витребовувала Квартиру АДРЕСА_2 з незаконного володіння іншої фізичної особи, яка теж не була суб`єктом господарювання та теж не була стороною Договору іпотеки, ця справа №910/9464/22 переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанції і протягом всього строку її розгляду суди дійшли висновку, що спір щодо - Квартири АДРЕСА_2 іпотеки має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Апелянт також посилається на висновки, викладені у постанові КЦС ВС від 10.06.2020 року у справі № 635/1964/14-ц, у постанові від 20.11.2019 року у справі №910/9362/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2021 року у справі №367/4695/20.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи 910/13044/25 та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 у справі №910/13044/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 18.02.2026. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 11.02.2026 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 11.02.2026 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.

В судове засідання 18.02.2026 представники сторін не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку ст. 120, 242 ГПК України. 17.02.2026 до судового засідання позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026, оцінюючи «розумність» тривалості строку розгляду справи, задля додаткового дослідження матеріалів справи, з огляду на неявку усіх учасників справи, суд апеляційної інстанції відклав розгляд справи до 11.03.2026.

Явка представників сторін

В судове засідання 11.03.2026 представники сторін не з`явились. Позивач просив розглядати його апеляційну скаргу без його участі. Відповідач-3 про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному суді, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Відповідачі-1,2 ухвалу про розгляд справи 11.03.2026 про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Зокрема, до матеріалів справи залучено поштові повідомлення про направлення процесуальних документів суду відповідачу-1,2-.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про відмову у відкритті провадження у справі (п. 7 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ст. 255 ГПК України переліку ухвал, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу у даній справі скасувати, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

21.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ліберо" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кари Олександри Олександрівни про визнання незаконними рішень та дії державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу", рішення та дії приватного нотаріуса КМНО Кари Олександри Олександрівни та витребування майна.

У позові позивач зазначила, що їй належала квартира АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 00.

Позивач передала цей Об`єкт нерухомості, як майновий поручитель за Актом приймання-передачі від 01.12.2015 року на умовах Договору іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015 у забезпечення викання зобов`язань за Кредитним договором №53/15-к від 01.12.2015, який укладено між ПАТ «Банк Народний Капітал» та ТОВ «Ю.С.А.» (перейменовано на ТОВ «Гарант Ойл Групп»).

Відповідно до умов цього Кредитного договору Позичальник ТОВ «Гарант Ойл Групп» отримав у банку у користування кредит в розмірі 2 500 000,00 грн.

Співпраця по Кредитному договору №53/15-к від 01.12.2015 та Договору іпотеки №53/15-к від 01.12.2015 тривала до 19.01.2017 - до дати прийняття Правлінням Національного банку України рішення №34-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» до категорії неплатоспроможних», коли така співпраця була вимушено зупинена.

Позивач зазначає, що після двох невдалих спроб рейдерського захоплення 14.11.2018 року та 27.11.2018, Квартири АДРЕСА_2 , вже втретє 07.12.2018, група невідомих осіб, шляхом зламу замків вхідних дверей, все ж таки проникла до Квартири АДРЕСА_2 , замінили замки та позбавили Іпотекодавця/Позивача доступу до Квартирі АДРЕСА_2 , права користуватись нею, та всім моїм майном що в цій квартирі знаходиться і досі.

Посилаючись на вищевикладене, позивач заявляє, що його позбавлено права власності на Квартиру АДРЕСА_2 , шляхом вчинення низки сумнівних реєстраційних дій, здійснених: 07.11.2018, 13.11.2018 та 30.05.2019 державними реєстраторами Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" (), що вбачається з відповідної/актуальної на дату звернення з даним позовом Інформаційної довідки № 436784742 від 24.07.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (надалі - Інформаційна довідка станом на 24.07.2025 року, копія Інформаційної довідки № 436784742 від 24.07.2025 - додається) та 20.12.2023 - приватним нотаріусом КМНО Карою Олександрою Олександрівною.

Правовий аналіз суду першої інстанції

Суд першої інстанції виснував таке.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказав, що спір виник щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, а саме Договору іпотеки № 53/15-І.2 від 01.12.2015.

Водночас позивачем визначено склад відповідачів у справі, а саме ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ліберо" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кари Олександри Олександрівни.

Предметом позову є визнання незаконними рішень державних реєстраторів, визнання незаконними рішень та дій приватного нотаріуса та витребування квартири та правовстановлюючих документів з чужого незаконного володіння. У свою чергу позивачем не заявлено жодної вимоги до відповідача-2 - ТОВ "Фінансова компанія "Ліберо".

Натомість, позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння заявлені фізичною особою до фізичної особи, жодна з яких не є суб`єктом господарювання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірне майно було набуте відповідачем-1 внаслідок укладення Договору дарування квартири від 20.12.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

При цьому, відповідач-1 не є стороною Договору іпотеки № 53/15-І.2 від 01.12.2015 та жодним чином не пов`язана з його укладенням, зміною, розірванням чи виконанням.

Зважаючи на викладене та наведені вище критерії розмежування судової юрисдикції, беручи до уваги предмет і підстави заявленого позову, характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників справи, суд першої інстанції дійшов висновку про непідвідомчість цього спору господарському суду та необхідність його розгляду місцевим загальним судом. У зв`язку з цим, суд першої інстанції, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, відмовив у відкритті провадження у справі та роз`яснив позивачеві, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Як вже зазначено, позивачка, звертаючись із цим позовом стверджує, що їй належала квартира, яку вона передала для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором. В подальшому були прийняті рішення про реєстрацію права власності на цю квартиру за іншими особами.

Позивачка в апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки даний спір стосується наслідків виконання Кредитного договору в частині забезпечення виконання основного зобов`язання за цим договором, який укладено між юридичними особами і згодом на таку квартиру було звернуто стягнення, то такий спір, з огляду на положення п. 1 ч. 1. ст. 20 ГПК України, підлягає розгляду саме в порядку господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд першої інстанції послався на те, що позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння заявлені фізичною особою до фізичної особи, жодна з яких не є суб`єктом господарювання.

Зазначені висновки суду першої інстанції колегія вважає помилковими, адже суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не є вирішальними для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

З цього приводу колегія звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.03.2019 у справі №904/2529/18. Зокрема, у цій постанові виснувала наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/1733/18 (провадження №12-170гс18).

Велика Палата Верховного Суду додатково звертає увагу на те, що положення пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України пов`язують належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не з об`єднанням позовних вимог до боржника у забезпечувальному зобов`язанні з вимогами до боржника за основним зобов`язанням, а з тим, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

У справі що розглядається, предметом спору є квартира, яка була передана в іпотеку для забезпечення виконання основного зобов`язання за Кредитним договором. Позивачка посилається на те, що на це іпотечне майно незаконно було звернуто стягнення для виконання основного зобов`язання, а тому позивач фактично вимагає повернення іпотечного майна іпотекодавцю.

Отже, враховуючи вимоги процесуального закону та правові висновки Верховного Суду в аналогічних спорах, спір у цій справі підлягає розгляду в господарських судах, незважаючи на те, що заставне майно у подальшому відчужувалось.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у відкритті провадження, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з неповним дотриманням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.

Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 про відмову у відкритті провадження у справі №910/13044/25 скасувати.

Справу №910/13044/25 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 26.03.2026.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова