ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.03.2026 Справа № 914/3592/25

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши у судовому засіданні

заяву: Приватного закладу освіти «Перший Інноваційний Приватний Львівський Ліцей»

про відстрочення рішення суду (вх. №995/26 від 05.03.2026р.)

у справі

за позовом: Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка НАН України

до відповідача: Приватного закладу освіти «Перший Інноваційний Приватний Львівський Ліцей»

про: стягнення 170 441,10 грн.,

представники

позивача: Попко О.В.,

відповідача (заявника): Давид А.М.,

ВСТАНОВИВ

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/3592/25 за позовом Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка НАН України до відповідача: Приватного закладу освіти «Перший Інноваційний Приватний Львівський Ліцей» про: стягнення 170 441,10 грн., за результатами якої 03.02.2026 року ухвалено рішення про задоволення позову повністю.

До Господарського суду Львівської області звернувся Приватний заклад освіти «Перший Інноваційний Приватний Львівський Ліцей» (далі - заявник) із заявою про відстрочення виконання рішення суду (вх. №995/26 від 05.03.2026р.).

Розгляд заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.03.2026р.

16.03.2026р. через систему «Електронний суд» від заявника надійшло клопотання про витребування доказів, а саме інформації про стан рахунку відповідача у АТ «Райффайзен Банк» (вх.№7482/26).

24.03.2026р. через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№8459/26), в яких можливість відстрочення рішення суду заперечено повністю, зокрема, вказано на відсутність виняткових обставин для надання відстрочки.

З огляду на те, що заявник просить витребувати в банку інформацію по його власному рахунку, в наданні котрої банк відмовив через звернення з запитом неуповноваженим представником, суд вважає, що відповідачем не доведено неможливість подання такого доказу самостійно, а тому в задоволенні клопотання про витребування доказу суд відмовив.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про відстрочення виконання рішення суду підтримав повністю, зокрема, просив відстрочити виконання рішення суду терміном до 30.09.2026р., що, на його думку, надасть можливість сплатити кошти в повному обсязі.

Позивач явку представника в судове засідання забезпечив, який заперечив проти заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.02.2026р. у справі №914/3592/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного закладу освіти «Перший Інноваційний Приватний Львівський Ліцей» (адреса: 79060, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Наукова, будинок 5а; ідентифікаційний код 44772648) на користь Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка НАН України (адреса: 79060, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Наукова, будинок 5; ідентифікаційний код 03534506) пеню в сумі 10 582, 11 грн., штраф в сумі 3 134, 49 грн. та 3 028,00 грн. судового збору, 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву про відстрочення виконання рішення суду заявник обгрунтовує тяжким фінансовим станом.

Отже, заявник (відповідач) зазначає про неможливість сплати позивачу присуджені кошти через його фінансове становище, що не є тією виключною обставиною, що зумовила невиконання відповідачем умов договору оренди.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обставини, наведені відповідачем в заяві про відстрочення виконання судового рішення не носять особливий і надзвичайний характер, а можуть свідчити про негативні явища в поточній діяльності відповідача, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Разом з цим, при вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочення виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Суд зазначає, що надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, повинні досліджуватися та оцінюватися не тільки доводи боржника, а й заперечення кредитора.

При цьому, необхідно враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все необхідно врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 331 ГПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. А ч.4 ст.331 ГПК України зазначає, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені у заяві про відстрочення виконання рішення господарського суду, мотиви та надані заявником документи, суд дійшов висновку, що заявником не доведено неможливість виконання рішення суду, а в матеріалах справи не міститься достатньо доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також інтереси позивача у справі, який повністю заперечує проти відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що заявником не доведено винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення можливе за наявності обставин, що ускладнюють або роблять його неможливим. В даному випадку суд не вбачає достатніх підстав вважати, що у боржника відсутні грошові кошти чи інше майно для погашення заборгованості, адже заявником не підтверджено документально вказаних обставин. Саме лише твердження про відсутність коштів чи іншого майна не може бути підставою для задоволення заяви.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування необхідності надання відстрочення виконання рішення, ускладнення його виконання або наявності обставин, які роблять неможливим його виконання боржником не надано.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012р. у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Довідки з банку про відсутність коштів на рахунках не можуть свідчити про реальний фінансовий стан юридичної особи, адже, юридична особа може мати необмежену кількість рахунків в одній або в різних фінансових установах, такі довідки відображають залишок коштів лише на конкретно визначену дату і не відображають рух коштів загалом.

Крім того, суд враховує той факт, що сума, котра підлягає до стягнення, є незначною, а тому не може суттєво вплинути на фінансовий стан та платоспроможність боржника.

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси, як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 03.02.2026р. у справі №914/3592/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повну ухвалу складено 30.03.2026р.

Суддя Король М.Р.