ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Справа№ 910/4530/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.;

за участю представників сторін:

від позивача: Халупний А.В.,

від відповідача: Субота О.В.,

від третьої особи: Халупний А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026

у справі №910/4530/25 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2

про визнання протиправним, скасування наказу та реєстраційних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

До Господарського суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2025 №915/5 «Про задоволення скарги», прийнятий на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26.03.2025 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 від 27.02.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.03.2025 за №СК-779-25;

- скасувати реєстраційні дії, які були проведені після прийняття наказу Міністерства юстиції України від 01.04.2025 №915/5, а саме: запис про скасування/анулювання від 01.04.2025 №001102871, щодо державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УКРАЇНКИ 7А» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що скаржник ( ОСОБА_3 ) не подавала та не підписувала скаргу, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06.03.2025 за МСК-779-25, а викладені в скарзі аргументи жодним чином не пояснюють того, у чому саме полягає порушень, прав Скаржника вчиненою реєстраційною дією від 31.10.202-№ l00102871.

Також за твердженням позивача оскаржуваний наказ Мінюсту №915/5 від 01.04.2025 року прийнятий за відсутності обґрунтування порушення прав скаржника.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2026 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2025 №915/5 «Про задоволення скарги», прийнятий на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26.03.2025 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 від 27.02.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.03.2025 за №СК-779-25.

Скасовано реєстраційні дії, які були проведені після прийняття наказу Міністерства юстиції України від 01.04.2025 №915/5, а саме: запис про скасування/анулювання від 01.04.2025 №001102871, щодо державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УКРАЇНКИ 7А» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 056 гривень 00 коп.

16.01.2026 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/4530/25.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 у справі №910/4530/25 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 450, 00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції, враховуючи характер спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, реально витраченого адвокатом часу, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, вважав за необхідне задовольнити заявлену суму витрат представника позивача Попченко Т.Я. у справі №910/4530/25 у розмірі 5 450 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 у справі №910/4530/25 та збільшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 54 500, 00 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- відповідач не заявляв клопотання про зменшення судових витрат, не надавав своїх заперечень щодо їх неспівмірності чи непропорційності позовним вимогам;

- судом першої інстанції не враховано, що спір у цій справі виник через невиконання відповідачем принципу належного урядування, ігнорування останнім заяв та документів учасників при розгляді скарги, що стало підставою для звернення позивача до суду;

- суд першої інстанції зменшив у 10 разів розмір заявлених до відшкодування та фактично понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Також, не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Міністерство юстиції України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 у справі №910/4530/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сума стягнутих судових витрат на правничу допомогу є необґрунтованою, є неспівмірною ані зі складністю справи, ані з часом, який адвокат витратив у зв`язку з представництвом інтересів позивача у справі № 910/4530/25.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/4530/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалами суду від 16.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 та призначено справу до розгляду на 17.03.2026.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів наданих послуг тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були подані 16.01.2026, тобто у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано укладений 06.11.2024 між адвокатом Халупним А.В. та Попченко Т.Я. договір №06/11/24 про надання правової допомоги, згідно п. 1.1 якого виконавець, за завданням Замовника надає правничу допомогу та юридичні послуги (надалі - Послуги).

Безпосередній перелік послуг, що надаються у той чи інший період, їх об`єм та особливості оплати, визначаються Сторонами у Додатках до цього Договору, які є його невід`ємними частинами. Строки надання окремих послуг погоджуються Сторонами шляхом обміну листами, за потреби (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 6.2 Договору, розмір винагороди визначається Сторонами у Додатках (Додаткових угодах) до цього Договору, а також у переліках необхідних дій чи переліків справ у роботі, листуванні сторін.

Відповідно до Актів прийому-передачі наданих послуг по Договору №06/11/24 про надання правничої допомоги:

- №08/04 від 08.04.2025 иконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 10 000, 00 грн, а саме: підготовка і подання позовної заяви щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 01.04.2025 року № 915/5 "Про задоволення скарги"; підготовка та подання клопотання про витребування доказів;

- №05/05 від 05.05.2025 Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 6 000, 00 грн, а саме: Підготовка і подання Відповіді на відзив по справі 910/4530/25;

- 04/06 від 04.06.2025, Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 3 000, 00 грн, а саме: Представництво інтересів Замовника в судовому засіданні по справі 910/4530/25;

- 04/07 від 04.07.2025, Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 3 000, 00 грн, а саме: представництво інтересів Замовника в судовому засіданні по справі 910/4530/25;

- №14/11 від 14.11.2025, Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 3 000, 00 грн, а саме: Представництво інтересів Замовника в судовому засіданні по справі 910/4530/25 - 3 000 грн;

- №10/12 від 10.12.2025 Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 3 000, 00 грн, а саме: Представництво інтересів Замовника в судовому засіданні по справі 910/4530/25;

- №31/12 від 31.12.2025, Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги у сумі 19 500, 00 грн, а саме: Підготовка і подання клопотання про долучення доказів по справі 910/4530/25 - 3 000 грн; Представництво інтересів Позивача в судовому засіданні по справі № 910/4530/25 (13.08.2025) - 3 000 грн, Підготовка і подання клопотання про долучення доказів по справі № 910/4530/25 - 3 000 грн, Виїзд в суд з метою представництва інтересів Замовника в судовому засіданні по справі № 910/4530/25 (якщо засідання не відбулось) (24.09.2025) - 2 000 грн, Підготовка і подання клопотання про долучення доказів по справі № 910/4530/25 - 3 000 грн, Представництво інтересів Замовника в судовому засіданні по справі № 910/4530/25 (30.10.2025) - 3 000 грн, Формування копії позовної заяви з додатками та інших матеріалів справи, направлення третій особі, що не заявляє самостійних вимог по справі № 910/4530/25 - 2 500 грн.

- №14/01 від 14.01.2026 Виконавець надав, а Замовник прийняв виконані у відповідності з Договором послуги. Вартість наданих послуг за Договором складає 7 000, 00 грн, а саме: Представництво інтересів Замовника в судовому засіданні по справі 910/4530/25 - 3 000 грн, Підготовка і подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу по справі 910/4530/25 - 4 000 грн.

Отже, наданими доказами у сукупності підтверджується надання позивачу послуг на загальну суму 54 500 грн.

Стосовно доводів позивача, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу за відсутності відповідного клопотання відповідача колегія суддів зазначає наступне.

Стосовно доводів позивача, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні без відповідного клопотання відповідача, з власної ініціативи, самостійно зменшив заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Водночас, об`єднана палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2019) зробила висновок, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

У таких випадках суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №357/380/20 сформувала висновок, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зміст частини третьої статті 141 ГПК України є аналогічним змісту частини п`ятої статті 129 ГПК України, керуючись якою суд з власної ініціативи може не розподіляти витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Тобто до критеріїв розподілу судових витрат, передбачених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, відносяться: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (з урахуванням висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №357/380/20).

У справі, що переглядається, суд першої інстанції застосував критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, які передбачені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, керуючись якими суд має право не розподіляти витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення з власної ініціативи і дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правову (правничу) допомогу не відповідає вказаним критеріям.

При цьому, у відзиві на позову заяву відповідачем викладались заперечення щодо попереднього розрахунку судових витрат.

А тому доводи апелянта щодо порушення статтей 126, 129 ГПК України є необґрунтованими, адже судом було застосовано критерії розподілу судових витрат, які можуть бути ним застосовані з власної ініціативи, без клопотання іншої сторони.

Вказане вище підтверджується, зокрема, постановою Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 925/274/23.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд першої інстанції під час вирішення питання розподілу витрат на правову допомогу вірно враховав, що складність виконаних адвокатом позивача робіт (наданих послуг), наведених у актах, а саме складання процесуальних документів, зокрема підготовка і подання клопотання про долучення доказів по справі (серпень 2025), підготовка і подання клопотання про долучення доказів (17.09.2025), підготовка в подання клопотання про долучення доказів (30.10.2025), підготовка і подання клопотання про витребування доказів (квітень 2025), не є співмірною із заявленою вартість виконаних робіт у даній справі.

При цьому, відповідно до поданого детального опису вбачається, що представництво інтересів позивача в судових засіданнях, проведених 04.06.2025, 02.07.2025, 13.08.2025, 30.10.2025, 12.11.2025, 10.12.2025, 14.01.2026 було оцінено у 3 000,00 грн за кожне судове засідання.

В той же час, як вірно встановив суд першої інстанції, судове засідання 04.06.2025 тривало з 14:41 до 15:15; судове засідання 02.07.2025 тривало з 16:22 до 16:47; судове засідання 13.08.2025 тривало з 12:08 до 12:30; судове засідання 30.10.2025 тривало з 14:49 до 15:20; судове засідання 12.11.2025 тривало з 12:20 до 12:28; судове засідання 10.12.2025 тривало з 15:34 до 16:36; судове засідання 14.01.2026 тривало з 13:20 до 14:01.

Відтак, враховуючи тривалість судових засідань, заявлена сум відшкодування є непропорційним зі складністю справи та не відповідає принципу співмірності.

Щодо заявленої суми відшкодування за надання послуги «підготовка і подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу січень 2026 - 4 000 грн» суд першої інстанції вірно врахував, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у своїй постанові від 02.02.2024 у справі № № 910/9714/22 зазначив, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів також враховує, що судова практика у даних спорах є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню спірні правовідносини не передбачають.

А тому, з огляду на предмет позову та підстави позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, що запропонований позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу у суді першої інстанції у даному випадку не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розумінні приписів ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, а також керуючись принципом розумності судових витрат, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується із обґрунтованим висновком суду першої інстанції про покладення на відповідача лише 5 450,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс під час розгляду справи у суді першої інстанції.

З цих підстав колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені ним у поданій апеляційній скарзі щодо необґрунтованості зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В той же час, відповідач у своїй апеляційній скарзі взагалі не обґрунтував неспівмірності заявлених до стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 450,00 грн, не навів доказів необґрунтованості визначеного судом розміру витрат та не зазначив, який розмір витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку є співмірним із заявленим позовом, складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 у справі № 910/4530/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 74, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 у справі № 910/4530/25 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 у справі № 910/4530/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/4530/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повна постанова складена 23.03.2026

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко