ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

25.03.2026м. ДніпроСправа № 904/3267/25

за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, м. Краматорськ Донецької області в інтересах держави в особі

позивача-1: Міністерства оборони України, м. Київ

позивача-2: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ", м. Кам`янське Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним договору про закупівлю товару за державні кошти №52 від 11.09.2020, застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 959 000,00 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Представники:

від прокуратури: Карпенко О.І., посвідчення № 080211 від 21.10.2024

від позивача-1: Літвін С.М., виписка з ЄДР

від позивача-2: Фетісов В.С., довіреність №610 від 05.03.2026

від відповідача: Алейниченко М.М., ордер АЕ №1406338 від 17.07.2025

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати недійсним договір від 11.09.2020 № 52, укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ" ().

- застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ" (вул. Соборна, 12, офіс, 126, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51925, (на момент здійснення правочину проспект Мануйлівський, 73, офіс 707, м. Дніпро, 49081) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 959 000,00 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Прокурор посилається на те, що з електронної системи публічних закупівель та матеріалів, які надійшли від Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та ДП "Прозорро", встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 проведено відкриті торги із закупівлі послуг із поточного ремонту бігових (оголошення № UA-2020-07-31-002152-а). Очікувана вартість склала 980000,00грн. Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, для участі в торгах тендерні пропозиції подали 2 суб`єкти господарювання, а саме: ТОВ "Буд МВТ" з початковою ціновою пропозицією 969760,61грн та ТОВ "Аква-Строй" з початковою ціновою пропозицією 979951,40грн. При цьому згідно з тендерною документацією конкурсних торгів, єдиним критерієм оцінки тендерних пропозицій була ціна. За результатами закупівлі переможцем стало ТОВ "Буд МВТ" з кінцевою ціновою пропозицією 959000,00грн. Між військовою частиною НОМЕР_1 як замовником та ТОВ "Буд МВТ" як підрядником укладено договір від 11.09.2020 № 52 (далі - договір № 72), відповідно до пункту 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених договором, замовник доручив, а постачальник прийняв на себе зобов`язання в межах вартості предмета договору виконати поточний ремонт бігових доріжок. Вартість договору визначена згідно з договірною ціною, яка є твердою, та становить 799166,67, крім того ПДВ 20% - 159833,33. Загальна вартість склала 959000,00грн (пункт 3.1 договору № 52). Разом із тим, пунктом 13 рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2023 № 54/16-р/к у справі № 54/44-21 визнано, що ТОВ "Аква-Строй" та ТОВ "Буд МВТ" вчинили порушення, передбачені пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", визначених пунктом 4 частини 2 статті 6 цього Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених військовою частиною НОМЕР_1 на закупівлю "Поточний ремонт бігових доріжок" (оголошення № UA-2020-07-30-002152-а). За вищезазначені порушення законодавства на ТОВ "Аква-Строй" та ТОВ "Буд МВТ" було накладено штрафні санкції. Також із указаного рішення вбачається, що дії зазначених товариств (обмін засобами телефонного зв`язку, використання одних і тих самих ІР-адрес для завантаження документів в електронну систему закупівель і для входу в аукціон, при користуванні поштовими скриньками, зазначення однакових контактних даних в електронних поштових скриньках, керування товариствами своїми банківськими рахунками за допомогою системи "КлієнтБанк" із однакових ІР-адрес, використання ІР-адреси третьої особи при сплаті за користування електронними майданчиками, використання одних і тих самих ІР-адрес для завантаження та подання звітності до органів Державної податкової служби України, синхронність завантаження тендерних пропозицій, синхронність створення електронних файлів і наявність у них спільних характеристик) визнано узгодженою антиконкурентною поведінкою, що стосується спотворення результатів проведених в електронній системі публічних закупівель, у тому числі й закупівлі з ідентифікатором № UA-2020-07-30-002152-а.

Така поведінка ТОВ "Буд МВТ" і ТОВ "Аква-Строй" кваліфікована Адміністративною колегією Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України як порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів указаних торгів. Рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2023 № 54/16-р/к у справі № 54/44-21 не оскаржувалося ТОВ "Буд МВТ". Також встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 у справі № 904/6289/23, яке набрало законної сили 14.02.2024, задоволено позов Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ТОВ "Буд МВТ" про стягнення штрафних санкцій за порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- прокуратура посилається на положення пунктів 1-2 частини 1 статті 5, частину 5 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі", пункт б частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, частину 5 статті 13 Цивільного кодексу України, частину 1 статті 203 Цивільного кодексу України, частину 1 статті 215 Цивільного кодексу України, та вказує на те, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, такий правочин може бути визнаний недійсним. Також прокурор зазначає, що відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Прокурор зауважує, що визначене положеннями Закону України "Про публічні закупівлі" спеціальне законодавче регламентування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб держави має на меті створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції і запобігання проявам корупції, задоволення потреб держави у певних групах товарів, робіт і послуг в особі конкретних замовників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Проте інтереси держави під час проведення вищезазначеної закупівлі полягали не лише в формальному оформленні факту її здійснення, але й у придбанні відповідних товарів, робіт і послуг у встановлений законодавством про публічні закупівлі спосіб, з дотриманням принципів функціонування цієї сфери суспільних відносин. Натомість поведінка ТОВ "Буд МВТ" і ТОВ "Аква-Строй" під час участі в указаному тендері несумісна з добросовісністю та принципами здійснення публічних закупівель. Така недобросовісна та протиправна поведінка не може мати правомірних наслідків, а тому договори, укладені унаслідок згаданих тендерів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями їх учасників, мають ознаки таких, що суперечить інтересам держави і суспільства. Так, згідно з наданими Військовою частиною НОМЕР_1 та Казначейською службою України копією и Актів приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2, № 3 та копіями платіжних документів, укладений з відповідачем договір від 11.09.2020 № 52 повністю оплачений розпорядником бюджетних коштів на загальну суму 959 000 гривень, згідно платіжних доручень від 12.10.2020 № 1229 на суму 295 364,74 грн, від 12.10.2020 № 1230 на суму 174 723,44 грн та від 02.11.2020 № 1339 на суму 489 911,82 грн.

Отже, внаслідок недобросовісної та протиправної поведінки відповідача, а саме у зв`язку з його антиконкурентними узгодженими діями, спотворено результати відкритих торгів, проведених в системі електронних закупівель Prozorro за ідентифікатором № UA2020-07-30-002152-а, що спричинило укладення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання цих загальних вимог, згідно з положеннями частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, є підставою для визнання його недійсності та застосування правових наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України.

Також, у позовній заяві прокурором вказано про підстави звернення із вказаним позовом до суду, а саме: відповідно до пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, Міноборони відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, виступає замовником і формує відповідно до визначених Генеральним штабом Збройних Сил потреб, вимог та пріоритетів основні показники державного оборонного замовлення щодо розроблення, виробництва, модернізації, постачання (закупівлі), ремонту, знищення та утилізації озброєння, військової техніки, військового майна, виконання робіт і надання послуг, надає технічні завдання виконавцям державного оборонного замовлення. Тобто, Міноборони України згідно рішення Конституційного Суду України №3-РП/99 є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

Таким чином, саме Міністерство оборони України, є органами державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах. А тому, саме воно визначено позивачем-1 у справі та саме воно мало б захищати інтереси держави за вказаних у позовній заяві обставин. При цьому військові частини Збройних Сил України, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, будучи одержувачами бюджетних коштів, є замовниками у розумінні Закону України "Про публічні закупівлі". Таким чином, військову частину НОМЕР_1 , як сторону оспорюваного правочину та вигодонабувача, визначено прокурором як позивач-2. Так, у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону 28.08.2024 за № 11/3/1-246вих-24 скеровано до Міністерства оборони України та 05.12.2024 за № 07-301вих-24 скеровано до Військової частини НОМЕР_1 повідомлення про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів до захисту інтересів держави. Надалі, за сплином майже чотиримісячного терміну (станом на час подачі позову) здійснено моніторинг загальнодоступних інформаційних джерел ("Судова влада. Стан розгляду справ" https://court.gov.ua/fair), яким встановлено, що в судовому порядку відповідний спір не вирішується, провадження у такій справі судами не відкривалось. Прокурором розцінена така поведінка позивачів як нездійснення уповноваженими органами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, захисту інтересів держави. А тому, така усвідомлена пасивна поведінка позивачів є достатніми підставами для звернення прокурора до суду для захисту інтересів держави. Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуратурою направлено листи-повідомлення № 07-98 вих-25 та № 07-99 вих-25 від 16.04.2025 до Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області. Станом на 22.05.2025 відповідь від Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_4 не надходили.

Також, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь прокуратури понесені судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.07.2025; залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

03.07.2025 від представника Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_4 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

07.07.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи в якому просить суд зупинити розгляд справи № 904/3267/25 до прийняття відповідного рішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/3456/23.

07.07.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ" надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

09.07.2025 від прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій прокурор просить суд відхилити відзив відповідача а позовну заяву у справі задовольнити в повному обсязі.

11.07.2025 від Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь на відзив в якому наголошує, що військовій частині НОМЕР_1 під час проведення вказаних торгів та в подальшому не було відомо про антиконкурентні узгоджені дії його учасників. Фактів порушення військовою частиною НОМЕР_1 при проведенні публічної закупівлі з ідентифікатором UA-2020-07-30-002152-А та укладенні Договору від 11.09.2020 №52 рішенням адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ) від 28.03.2023 № 54/16-р/к у справі № 2/01-173-21 не встановлено. Військова частина НОМЕР_1 не залучалася до розгляду органами Антимонопольного комітету справи № 2/01-173-21 та не повідомлялася про результати її розгляду. Зі свого боку порушень законодавства щодо проведення публічних закупівель не допускала. Тому договір, укладений за підсумками цієї закупівлі, результати якої спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, пропозиції якої не були відхилені, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу ТОВ "Буд МВТ", на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. Оскільки у відповідача був умисел на порушення інтересів держави і такий умисел був лише з його боку (позивач 2 не був учасником змови), то замість загальної реституції у порядку ч. 1 ст. 216 ЦК України мають застосовуватися спеціальні наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 3 ст. 228 ЦК України.

20.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ" до господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі в якому просить суд поновити провадження у справі №904/3267/25 у зв`язку з оприлюдненням повного тексту постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №922/3456/23 від 19.12.2025, яка набрала законної сили 19.12.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 поновлено провадження у справі №904/3267/25, призначено підготовче судове засідання на 18.02.2026.

10.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ" до господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі.

12.02.2026 від Міністерства оборони України до господарського суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання, призначене на 18.02.2026 не відбулось, у зв`язку з відсутністю електропостачання у Господарському суді Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 призначено підготовче засідання на 05.03.2026.

У судовому засіданні 05.03.2026 прокурор заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи, яке мотивоване тим, що у справі №910/20111/23 подане клопотання про передачу справи на розгляд до Великої Палати верховного Суду, зокрема, для відступу від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №922/3456/23 від 19.12.2025, однак на час судового засідання відсутня відповідна ухвала суду у реєстрі судових рішень.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2026, господарським судом оголошено перерву до 25.03.2026.

24.03.2026 від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

Прокурор в обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що виникла необхідність у зупиненні розгляду справи № 904/3267/25 у зв`язку із передачею 24.02.2026 на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 910/20111/23 у подібних правовідносинах. Так, обґрунтовуючи наявність підстав для передачі справи № 910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду судом касаційної інстанції в ухвалі від 24.02.2026 зазначено наступне. Для правильного застосування частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України слід встановити у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення такого договору, якою із сторін і в якій мірі виконане зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін. Водночас у законодавстві відсутні визначення понять "інтерес" загалом та "інтерес держави і суспільства" зокрема. Законодавство України не містить ані орієнтовного переліку сфер, у яких існують державні інтереси, ані критеріїв чи способів їх визначення.

За твердженнями прокурора, відсутність закріплених на нормативному рівні критеріїв визначення правочину таким, що не відповідає інтересам держави і суспільства, свідчить про існування виключної правової проблеми у контексті застосування частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України. Вирішення у цій справі питання про застосування частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України при вчиненні правочину, що суперечить інтересам держави та суспільства, зокрема, при порушенні суб`єктом господарювання чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, у тому числі законодавства про захист конкуренції, має істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

У судовому засіданні, яке відбулось 25.03.2026, прокурор підтримав подане клопотання та просив зупинити провадження у справі, представники позивача та відповідача не заперечували проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 24.02.2026 передав справу № 910/20111/23 на розгляд Великої палати Верховного Суду для вирішення питання про застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України при вчиненні правочину, що суперечить інтересам держави та суспільства, зокрема, при порушенні суб`єктом господарювання чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, у тому числі законодавства про захист конкуренції, потреби у формуванні єдиного та узгодженого підходу до співвідношення публічного інтересу, який полягає у цивільній відповідальності за вчинення антиконкурентних дій, закупівлі товарів, робіт, послуг за кошти державного чи місцевого бюджету за відсутності конкуренції, при формальному створенні учасниками тендера фікції її існування, та приватного інтересу осіб, які вчинили антиконкурентні узгоджені дії.

Передаючи справу №910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 24.02.2026 вказав, зокрема, таке:

- відсутність закріплених на нормативному рівні критеріїв визначення правочину таким, що не відповідає інтересам держави і суспільства, свідчить про існування виключної правової проблеми у контексті застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України;

- Об`єднана палата у постанові від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 вказала, що частина третьої статті 228 Цивільного кодексу України може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства; ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції; наведене Об`єднаною палатою формулювання "у виключних випадках" (навіть попри зазначення їх окремих прикладів) також не сприяє стабільності правозастосування та єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами, оскільки так само не визначає ознак їх виокремлення;

- наразі виникла потреба у формуванні єдиного та узгодженого підходу до співвідношення публічного інтересу, який полягає у цивільній відповідальності за вчинення антиконкурентних дій, закупівлі товарів, робіт, послуг за кошти державного чи місцевого бюджету за відсутності конкуренції, при формальному створенні учасниками тендера фікції її існування, та приватного інтересу осіб, які вчинили антиконкурентні узгоджені дії; вирішення цієї правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду забезпечить подальший розвиток права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначеності поняття "невідповідності правочину інтересам держави та суспільства" та застосування відповідних наслідків недійсності такого правочину, передбачених частиною третьої статті 228 Цивільного кодексу України.

Суд відзначає, що судочинство в Україні визнається і діє за принципом верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, вбачається, що в справі № 910/20111/23 Великої палати Верховного Суду має вирішуватись правова проблема у подібних правовідносинах, що має істотне значення для правильного вирішення спору у справі № 904/3267/25.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі у цьому випадку зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки правовий висновок щодо застосування частина третьої статті 228 Цивільного кодексу України у справі №910/20111/23 може мати суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, суд, з метою дотримання єдності судової практики вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі №904/3267/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду. (аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.03.2026 у справі №918/680/24,від 02.03.2026 у справі №927/1531/23, від 18.03.2026 у справі №910/8243/24, від 24.02.2026 у справі № 910/7314/23, від 02.03.2026 у справі №910/7160/23, від 02.03.2026 у справі №927/1440/23, від 05.03.2026 у справі №908/38/24, від 18.03.2026 у справі №902/1497/23).

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 234, 235, 229 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №904/3267/25 за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, позивача-2: Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд МВТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним договору про закупівлю товару за державні кошти №52 від 11.09.2020, застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 959 000,00 грн. до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили 25.03.2026 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 25.03.2026.

Суддя Ю.А. Бажанова