ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 Справа № 917/314/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали справи за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича», м. Карлівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», м. Полтава

про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення 57791,81 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть спору. Комунальне некомерційне підприємство «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», про визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 21.08.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20910132/23 від 13.01.2023, укладеної між Комунальним некомерційним підприємством «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» та ТОВ «Полтаваенергозбут», а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» надмірно сплачених грошових коштів в сумі 57791,81 грн.

Процесуальні дії суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 справу передано до розгляду судді Безрук Т.М.

Ухвалою від 21.02.2025 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду, визнав справу малозначною та відкрив спрощене позовне провадження у справі; встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи.

10.03.2025 від відповідача - ТОВ «Полтаваенергозбут» надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3205).

Ухвалою від 17.03.2025 провадження у справі зупинене до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах № 920/19/24. У цій справі постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 (підстава: звільнення судді з посади) справу № 917/314/25 передано для розгляду судді Пушку І.І.

15.01.2026 до Господарського суду Полтавської області через систему «Електронний суд» від Комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» надійшло клопотання (вх. № 409) про поновлення провадження у справі в зв`язку з закінченням касаційного перегляду справи № 920/19/24 та усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 23.01.2026 суд прийняв справу до провадження та поновив провадження у справі у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Виклад позицій сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткова угода № 4 від 21.08.2023 про збільшення ціни за одиницю товару до Договору укладена з порушенням п.2 ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» та з перевищення максимального ліміту щодо збільшення ціна на 10 %. З огляду вказане, позивач вважає, що ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» по договору було надмірно сплачено кошти, які підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує з посиланням на те, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Відповідач посилається, що умовами Договору (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації) та вказаним Законом врегульовано право Сторін змінювати істотні умови Договору при збільшенні ціни за одиницю товару.

За висновком відповідача, додаткова угода від 21.08.2023 №4 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2023 №20910132/223 укладена із дотриманням чинного законодавства, а підстави для її скасування та повернення коштів відсутні.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Комунальним некомерційним підприємством "КАРЛІВСЬКА ЛІКАРНЯ ІМ.Л.В. РАДЕВИЧА" (далі - замовник, Позивач) 15 грудня 2022 року проведено відкриті торги на закупівлю Електричної енергії, ідентифікатор Prozorro UA-2022-12-07- 011587-a, код за ДК 021:2015: 09310000-5 -Електрична енергія, в кількості 250000 кіловат-годин.

Оголошення про проведення процедури відкритих торгів опубліковано на веб-порталі з питань публічних закупівель (https://prozorro.gov.ua) 07.12.2022 № UA-2022-12-07- 011587-a. Очікувана вартість закупівлі становила 1350000,00 грн. з ПДВ.

Участь у закупівлі взяв 1 учасники: ТОВ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ".

Системою електронних закупівель PROZORRO визначено учасника - ТОВ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" найкращою тендерною пропозицією на суму 1297500 грн з ПДВ.

За результатами електронних закупівель рішенням Уповноваженої особи замовника від 20.12.2022 №38, визнано переможцем ТОВ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" з пропозицією на суму 1297500,00 грн. з ПДВ та повідомлено про намір укласти договір про закупівлю з даним учасником.

13.01.2023 між КНП "Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича" та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (далі - Відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №20910132/23, за умовами якого останній, як постачальник продає електричну енергію (код товару згідно Національного класифікатора ДК 021:2015 - 09310000-5 Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Очікуваний обсяг постачання електричної енергії становить 250000 кВт*год. (п. 2.3. Договору).

Згідно п.5.1. Договору, вартість цього Договору становить 1297500 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 216250 грн. 00 коп.

Відповідно Додатку 2 до Договору ціна за 1 кВт*год електричної енергії на момент укладання Договору становить: 5,19000 грн. з ПДВ, або 4,32500 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.5.5. Договору, ціна електричної енергії, має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.

Пунктом 14.1. Договору встановлено термін набуття чинності Договором з 01 січня 2023 року за діє до 31 грудня 2023 року.

Відповідно п.14.7. Договору усі зміни та доповнення до Договору вносяться письмово додатковими угодами, які стають невід`ємною частиною Договору.

В подальшому між сторонами у період січня - серпня 2023 року, укладено 4 додаткових угоди, якими внесені зміни до Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару, а саме:

- додаткову угоду № 1 від 31.01.2023 до Договору;

- додаткову угоду № 2 від 07.04.2023 до Договору;

- додаткову угоду № 3 від 29.06.2023 до Договору;

- додаткову угоду № 4 від 21.08.2023 до Договору.

Судом встановлено, що додатковою угодою від 31.01.2023 №1 - Сторони домовились внести зміни в Комерційну пропозицію (Додаток №2 до Договору) до розділу «Ціна» та викласти абзац 1 в наступній редакції: «За результатами закупівлі (останньої додаткової угоди) граничний розмір тарифу за фактично спожиту електричну енергію за 1 кВт*год становить 4,35964 грн. без урахування ПДВ та 5,23157 грн. з ПДВ». Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України, Сторони домовились, що дія цієї Додаткової угоди розповсюджується на правовідносини, що виникли між Сторонами з 01 січня 2023 року.

- додатковою угодою від 07.04.2023 №2 Сторони домовились внести зміни в Комерційну пропозицію (Додаток №2 до Договору) до розділу «Ціна» та викласти абзац 1 в наступній редакції: «За результатами закупівлі (останньої додаткової угоди) граничний розмір тарифу за фактично спожиту електричну енергію за 1 кВт*год становить 4,40961 грн. без урахування ПДВ та 5,29153 грн. з ПДВ». Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України, Сторони домовились, що дія цієї Додаткової угоди розповсюджується на правовідносини, що виникли між Сторонами з 01 квітня 2023 року.

- додатковою угодою від 29.06.2023 №3 - Сторони домовились внести зміни в Комерційну пропозицію (Додаток №2 до Договору) до розділу «Ціна» та викласти абзац 1 в наступній редакції: «За результатами закупівлі (останньої додаткової угоди) граничний розмір тарифу за фактично спожиту електричну енергію за 1 кВт*год становить 4,46446 грн. без урахування ПДВ та 5,35735 грн. з ПДВ». Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України, Сторони домовились, що дія цієї Додаткової угоди розповсюджується на правовідносини, що виникли між Сторонами з 01 липня 2023 року.

Всього за додатковими угодами № 1-3 ціну на електричну енергію збільшено сторонами на 3,22%.

- додатковою угодою від 21.08.2023 № 4, про визнання недійсною якої заявлено позовні вимоги, Сторони домовились змінити ціну за 1 кВт*год електричної енергії з 5,35735 грн. з ПДВ на 6,45133 грн. з ПДВ. Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦКУ, Сторони домовились, що дія додаткової угоди №4 застосовується до відносин між Сторонами з 01 серпня 2023 року.

Тобто фактично, ціна на електричну енергію за додатковою угодою № 4 збільшилась після укладення додаткової угоди № 3 на 20,42%, а від моменту укладення Договору на 24,3%.

Укладаючи додаткову угоду від 21.08.2023 №4 Сторони виходили з того, що за інформацією з офіційного веб-сайту АТ «Оператор ринку» на момент визначення ціни по договору (додаткової угоди №3 від 29.06.2023) середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку «на добу наперед» (ОЕС) у червні 2023р. становила 2,97147 грн. за 1 кВт*год без ПДВ. Середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку «на добу наперед» (ОЕС) в липні 2023 становила 3,66987 грн. за 1 кВт*год без ПДВ. за нформацією з офіційного веб-сайту АТ «Оператор ринку».

Для укладення додаткової угоди №4 ТОВ «Полтаваенергозбут» листом №02-10-3/5350 від 08.08.2023 звернулося до КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» з пропозицією збільшити ціну по Договору з 01.08.2023р. до 6,45133 грн./кВт*год.

У якості обґрунтування коливання ціни на електричну енергію ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» використано дані, розміщені на офіційному веб-сайті АТ «Оператор Ринку» за посиланням https://www.oree.ua.

На виконання додаткової угоди № 4 від 21.08.2023 до Договору ТОВ «Полтаваенергозбут» поставило КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» в період з 12.09.2023 по 12.12.2023 електричну енергію загальним обсягом 82789,00 кВт*год., на загальну суму 501 321,46 грн, що підтверджується відповідними актами купівлі-продажу електричної енергії, підписані сторонами а саме:

- від 12.09.2023 Акт 20910132 на суму 98880 грн. 59 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 11.10.2023 Акт 20910132 на суму 89891 грн. 16 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 13.11.2023 Акт 20910132 на суму 168315 грн. 31 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 12.12.2023 Акт 20910132 на суму 161843 грн. 82 коп., з урахуванням ПДВ.

Відповідачем були виставлені рахунки на оплату:

- від 12.09.2023 А0910132, на суму 98880 грн. 59 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 11.10.2023 А0910132, на суму 89891 грн. 16 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 13.11.2023 А0910132, на суму 168315 грн. 31 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 12.12.2023 А0910132, на суму 161843 грн. 82 коп., з урахуванням ПДВ.

Оплата товару здійснювалась платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи, на загальну суму 501 321,46 грн, а саме:

- від 14.09.2023 №13 на суму 98880 грн. 59 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 12.10.2023 №384 на суму 83295 грн. 84 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 15.11.2023 №421 на суму 168315 грн. 31 коп., з урахуванням ПДВ.

В подальшому, Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» за період з 01.01.2021 по 30.09.2024 року, за результатами якої складено акт від 24 грудня 2024 року № 201604-28/74.

Ревізією встановлено, що Сторонами, в порушення вимог п.п.2 п.19 Постанови №1178 ч.1 ст.525, ч.1 ст.526, ч.1 ст.629, ч.2 ст.632, ч.1 ст.691 ЦКУ та умов договору від 13 січня 2023 року № 20910132/23 (п.5.6., п.14.5.) внесено зміни до істотних умов Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару на підставі додаткової угоди від 21 серпня 2023 року № 4 без обґрунтування та без документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, через що Позивачу завдано збитки у вигляді зайво (надмірно) сплачених коштів на користь ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» упродовж вересня - грудня 2023 року, на загальну суму 57791,81 грн. з урахуванням ПДВ.

При прийнятті рішення суд приймає до уваги наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

Ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII.

На момент укладення договору та додаткової угоди № 4 до договору діяли положення норм частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII в редакції Закону № 1530-ІХ.

Тож під час оцінки цих правовідносин суд застосовує законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Щодо недійсності Додаткової угоди № 4 від 21.08.2023 за Договором.

Законом № 1530-ІХ, який набрав чинності 26 червня 2021 року, були внесені зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".

Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.

Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.

Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.

До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідна правова позиція викладена в п. 133-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові ВП ВС від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 (п. 136, 197), оновлена редакція пункту 2 частини 5 статті 41 Закону № 922-VIII стосувалася лише запровадження альтернативного моменту відліку 90-денного строку для зміни ціни, проте жодним чином не скасувала імперативне обмеження щодо сукупного збільшення ціни не більше ніж на 10% від початкової вартості. Порогове значення у 10% залишилося незмінним і є граничним лімітом для всього строку дії договору, незалежно від редакції Закону (№ 114-ІХ чи № 1530-ІХ).

Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 №920/19/24 остаточно відмовилася відступати від своїх попередніх висновків, правова позиція щодо заборони збільшення ціни понад 10% сукупно є сталою, обов`язковою та підлягає застосуванню до даного спору.

Судом встановлено, що Додатковою угодою № 4 від 21.08.2023, з 01.08.2023 змінено ціну за 1 кВт-год електричної енергії з 5,35735 грн за 1 кВт-год з ПДВ на 6,45133 грн за 1 кВт-год з ПДВ, тобто на 1,094 грн за 1 кВт-год з ПДВ або на 20,42 %.

Внаслідок зменшення обсягу постачання товару відповідачем, позивач недоотримав електричну енергію в кількості 10 787,39 кВт*год.

Отже, додатковою угодою № 4 допущено перевищення максимального ліміту щодо збільшення ціни на 10% (ціну збільшено на 20,42 % від попередньої ціни, узгодженої сторонами в Додатковій угоді № 3 від 29.06.2023).

Щодо належності та достатності як доказів, укладення Додаткової угоди № 4, інформації, розміщеної на офіційному сайті АТ «Оператор ринку», щодо коливання ціни електричної енергії на ринку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у п. 167 постанови від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 врахувала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Пунктом 175 Постанови ВП ВС від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 визначено, що довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точки зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 926/3244/22)».

Суд прийшов до висновку, що надані Постачальником на підтвердження наявності документальних підстав для внесення змін до істотних умов Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару, а саме скріншоти даних, розміщених офіційному веб-сайті «Оператор ринку», за червень 2023 року та за липень року, не підтверджують факт коливання ціни в проміжок часу з моменту набуття чинності додатковою угодою № 3 (з 01 липня 2023 року) по дату набуття чинності додатковою угодою №є 4 (01 серпня 2023 року).

Вказане також підтверджується висновком Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби, викладеним в акті ревізії від 24.12..2024 № 201604-28/74.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21, від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.

За таких обставин, внесення змін до істотних умов Договору щодо збільшення ціни за одиницю товару додатковою угодою № 4 від 21.08.2023 є документально непідтвердженим та необґрунтованим.

Тобто додаткова угода №є 4, в частині збільшення ціни за одиницю товару суперечить вимогам Закону №є 922-VIIІ, п.5.6. і п. 14.5., Договору та п.п. 2 п.19 Постанови № 1178 (в частині не підтвердження коливання ціни електричної енергії на ринку).

За встановлених судом обставин та наведених вище правових висновків, суд вважає, що додаткова угода № 4 до Договору, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про постачання електричної енергії споживачу, суперечить наведеним вище нормам ЦК України та Закону України «Про публічні закупівлі», тому підлягає визнанню недійсною.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, є безпідставними та спростовуються, з врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у вищенаведених постановах Верховного Суду.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 57791,81 грн.

За висновком Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби, викладеним в акті ревізії від 24.12..2024 № 201604-28/74, на підставі додаткової угоди від 21 серпня 2023 року №є 4 без обґрунтування та без документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, Підприємству завдано збитки у вигляді зайво (надмірно) сплачених коштів на користь ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» упродовж вересня - грудня 2023 року, на загальну суму 57 791,81 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію відповідач поставив товару менше, у зв`язку з чим в порушення умов договору, завдано Комунальному некомерційному підприємству «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» шкоду на суму 57791,81 грн, яка підлягає поверненню.

Таким чином, грошові кошти в сумі 57791,81 грн є такими, що були безпідставно одержані Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 покладається на відповідача.

Питання про повернення позивачу надлишково сплаченої суми судового збору (1211,20 грн) буде вирішено судом після звернення позивача з відповідним клопотанням, в порядку приписів ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 21.08.2023 до Договору від 13.01.2023 №20910132/23 про постачання електричної енергії споживачу, укладену між КОМУНАЛЬНИМ НЕКОМЕРЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КАРЛІВСЬКА ЛІКАРНЯ ІМ.Л.В. РАДЕВИЧА" (01999299) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" (42223804).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (, адреса: м. Полтава, вул. Панянка, 65Б) на користь Комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича», м. Карлівка (; вул. Радевича, буд.2, м. Карлівка, Полтавський р-н., Полтавська обл., 39500) грошові кошти в сумі 57791,81 грн; судовий збір в розмірі 4844,80 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Пушко