РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.03.2026Справа № 910/14509/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шадури М.Ю., розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон»

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Комерційний банк «ГЛОБУС»

про визнання недійсним і скасування рішення, визнання недійсним договору, стягнення 6 112 309,56 грн.

за участю представників:

від позивача: Яковлєва Л.В., Герасименко О.В.

від відповідача: Пікульська К.В.

від третьої особи: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про визнання недійсним і скасування рішення, визнання недійсним договору, визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані ухваленням спірного рішення Уповноваженого органу Акціонерного товариства «Укргазвидобування», оформленого протоколом від 26.08.2025 № 556 про визначення переможця відкритих торгів (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2025-05-08-002290-a послуг з освоєння свердловин (ДК 021:2015: 76490000-4)) із порушенням чинного законодавства України, що у свою чергу призводить до недійсності договору про надання послуг № УГВ 489/87-25 від 03 жовтня 2025 року, який укладено на виконання спірного рішення, а також, банківської гарантії Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» від 16 вересня 2025 року № 50384, наданої у межах спірного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Комерційний банк «ГЛОБУС»; призначено підготовче засідання на 20.01.2026.

Відповідачем 12.12.2025 сформовано у системі «Електронний суд» відзив на позов, яким заперечено позовні вимоги повністю.

Позивач 16.01.2026 сформував у системі «Електронний суд» (19.01.2026 зареєстровано) заяву про зміну предмету позову, якою позовну вимогу про визнання банківської гарантії Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» від 16.09.2025 № 50384 такою, що не підлягає виконанню замінює на вимогу про стягнення з відповідача 6 112 309,56 грн., а також, заявляє клопотання про залучення до участі у справі на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурова компанія «Регіон».

Для реалізації учасниками судового процесу своїх процесуальних прав підготовче засідання неодноразово відкладалось.

Позивач 16.02.2025 сформував у системі «Електронний суд» клопотання про долучення документів.

Відповідачем 16.02.2025 сформовано у системі «Електронний суд» заперечення на заяву про зміну предмету позову.

Позивач 16.02.2026 сформував у системі «Електронний суд» (17.02.2026 зареєстровано) клопотання про долучення доказів.

У системі «Електронний суд» 17.02.2026 позивачем сформовано відповідь на заперечення відповідача на заяву про зміну предмету позову.

У підготовчому засіданні 17.02.2026 судом розглянуто заяву позивача про зміну предмету позову та, з огляду на її відповідність нормам Господарського процесуального кодексу України, подальший розгляд справи здійснюється з врахуванням зміненого предмету позову.

Також, судом розглянуто та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи, з огляду на її необґрунтованість у розумінні статті 50 Господарського процесуального кодексу України.

Для реалізації учасниками судового процесу своїх процесуальних прав судом оголошувалась перерва до 03.03.2026.

Третьою особою 25.02.2026 сформовано у системі «Електронний суд» клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Позивач 25.02.2026 сформував у системі «Електронний суд» (повторно) заяву про залучення до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурова компанія «Регіон».

Відповідач 02.03.2026 сформував у системі «Електронний суд» пояснення з врахуванням зміни предмету позову.

Судом повторно розглянуто та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи у підготовчому засіданні 03.03.2026.

Протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 17.03.2026.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач брав участь у відкритих торгах (процедура публічної закупівлі) за ідентифікатором закупівлі № UA-2025-05-08-002290-а.

За результатами вказаних торгів позивача було обрано переможцем, прийнято рішення про намір укласти з ним договір про закупівлю, що підтверджується Протоколом № 556 від 26.08.2025.

Відповідачем та позивачем 03.10.2025 укладено договір надання послуг № УГВ 489/87-25, за умовами пункту 1.1 якого відповідач доручив, а позивач зобов`язався надати послугу з поточного ремонту нафтових і газових свердловин на родовищах АТ "Укргазвидобування" за допомогою комплексу колтюбінгового та азотнокомпресорного обладнання, а саме послуги з промивки, освоєння, гідропіскоструминної перфорації, установки цементних мостів, селективної водоізоляції та інші послуги, передбачені договором із застосуванням комплексу колтюбінгового обладнання (гнучкої труби) та азотно-компресорного обладнання (пересувної азотної установки на свердловинах відповідача (нового і діючого фонду).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та / або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Позивач звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та / або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права / інтересу. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та / або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач стверджує про порушення відповідачем чинного законодавства України щодо визначення позивача переможцем закупівлі (ідентифікатор № UA-2025-05-08-002290-а), з огляду на невідповідність останнього кваліфікаційному критерію, встановленому підпунктом 1.2 пункту 1 розділу 1 додатку № 1 тендерної документації «Кваліфікаційні критерії та інші вимоги до учасників закупівель, критерії оцінки відповідності учасників закупівель встановленим критеріям та вимогам».

На думку позивача, не відхилення відповідачем тендерної пропозиції позивача та прийняття Уповноваженим органом АТ «Укргазвидобування», рішення, оформленого протоколом від 26.08.2025 № 556 про визначення переможця відкритих торгів (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2025-05-08-002290-a послуг з освоєння свердловин (ДК 021:2015: 76490000 4)) призвело до укладання недійсного правочину - договору надання послуг від 03.10.2025 № УГВ 489/87-25 та надання третьою особою банківської гарантії № 50384 від 16.09.2025.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

За висновками, наведеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21 та Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 у справі № 904/180/22 та від 18.01.2023 у справі № 904/115/22, якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту. При цьому, оскільки процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору).

Оскільки процедура закупівлі завершилася укладенням відповідного договору, вимога позивача про визнання недійсним рішення замовника не є ефективним способом захисту, адже воно вичерпало свою дію фактом його виконання (укладенням договору) та не призведе до поновлення майнових прав позивача, що свідчить про неефективність обраного позивачем способу захисту.

Поряд з цим, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу ( частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлюються Законом України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі редакція Закону станом на час виникнення спірних правовідносин). Метою цього Закону згідно з його преамбулою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі. Замовник здійснює процедури закупівлі шляхом використання електронної системи закупівель (частини 2, 3 статті 13 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" конкурентна процедура закупівлі (далі - тендер) - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу.

Відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій (стаття 20 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про публічні закупівлі" оголошення про проведення відкритих торгів безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник вимагає від учасників процедури закупівлі подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів); наявність фінансової спроможності, яка підтверджується фінансовою звітністю. У разі встановлення кваліфікаційного критерію фінансової спроможності замовник не має права вимагати надання підтвердження обсягу річного доходу (виручки) у розмірі більшому, ніж очікувана вартість предмета закупівлі (пропорційно очікуваній вартості частини предмета закупівлі (лота) в разі поділу предмета закупівель на частини). Якщо для закупівлі робіт або послуг замовник встановлює кваліфікаційний критерій такий як наявність обладнання, матеріально-технічної бази та технологій та/або наявність працівників, які мають необхідні знання та досвід, учасник може для підтвердження своєї відповідності такому критерію залучити спроможності інших суб`єктів господарювання як субпідрядників/співвиконавців.

Статтею 22 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником разом з оголошенням про проведення конкурентних процедур закупівель в електронній системі закупівель для загального доступу шляхом заповнення полів в електронній системі закупівель. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав. У тендерній документації зазначаються відомості, перелічені у частині 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі».

Тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації (частина 3 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Тендерна пропозиція подається в електронному вигляді через електронну систему закупівель шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, де зазначається інформація про ціну, інші критерії оцінки (у разі їх встановлення замовником), інформація від учасника процедури закупівлі про його відповідність кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, наявність/відсутність підстав, установлених у статті 17 цього Закону і в тендерній документації, та шляхом завантаження необхідних документів, що вимагаються замовником у тендерній документації (частина 1 статті 26 Закону України «Про публічні закупівлі»).

За змістом частини 1 статті 29 Закону України «Про публічні закупівлі» оцінка тендерних пропозицій/пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, шляхом застосування електронного аукціону.

Відповідно до частин 9-12 статті 29 Закону України «Про публічні закупівлі» після оцінки тендерних пропозицій/пропозицій замовник розглядає на відповідність вимогам тендерної документації/оголошення про проведення спрощеної закупівлі тендерну пропозицію/пропозицію, яка визначена найбільш економічно вигідною. Строк розгляду тендерної пропозиції/пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня визначення найбільш економічно вигідної пропозиції. Такий строк може бути аргументовано продовжено замовником до 20 робочих днів. У разі продовження строку замовник оприлюднює повідомлення в електронній системі закупівель протягом одного дня з дня прийняття відповідного рішення. У разі відхилення тендерної пропозиції/пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, замовник розглядає наступну тендерну пропозицію/пропозицію у списку пропозицій, розташованих за результатами їх оцінки, починаючи з найкращої, у порядку та строки, визначені цією статтею. Якщо оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі оприлюднюється відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону, замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації до проведення оцінки тендерних пропозицій у строк, що не перевищує 20 робочих днів. За результатами розгляду замовником в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону складається та оприлюднюється протокол розгляду всіх тендерних пропозицій.

Абзацами 2, 3 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо: учасник процедури закупівлі: не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону; не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2025 відповідач здійснив процедуру розкриття тендерних пропозицій предмету закупівлі.

Відповідачем 09.06.2025 встановлено невідповідності у тендерній пропозиції позивача, у зв`язку з чим було розміщено повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей із зазначенням інформації та документів, які учасник - позивач, повинен надати для підтвердження відповідності своєї тендерної пропозиції вимогам тендерної документації.

Відповідачем 18.06.2025 прийнято рішення, закріплене у Протоколі №395, про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Регіон» на підставі пункту 44 Особливостей, зокрема: учасник процедури закупівлі не виправив виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у складі своєї тендерної пропозиції, та/або змінив предмет закупівлі (його найменування, марку, модель тощо) під час виправлення виявлених замовником невідповідностей, протягом 24 годин з моменту розміщення замовником в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивачем ініційовано процедуру оскарження, шляхом подання 23.06.2025 скарги до Антимонопольного комітету України про порушення відповідачем законодавства у сфері публічних закупівель.

Судом встановлено, що спірне питання відповідності / невідповідності тендерної пропозиції позивача та документів, долучених до неї, відносно вимог заявленого відповідачем тендеру в частині дотримання технічних характеристик барабану, встановленого на колтюбінговій установці СТU-2, зокрема його довжині, яка має бути не менше 6500 метрів, входило до предмету дослідження Антимонопольного комітету України під час розгляду скарги позивача.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 09.07.2025 № 10804-р/пк-пз встановлено неправомірне відхилення відповідачем пропозиції позивача з наведеної відповідачем підстави та зобов`язано відповідача скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" за процедурою закупівлі - « 25П-184_76490000-4 Лот №3 - 76490000-4 Послуги з освоєння свердловин (Надання послуг з поточного ремонту нафтових і газових свердловин на родовищах АТ "Укргазвидобування" за допомогою колтюбінгового та азотно-компресорного обладнання)», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2025-05-08-002290-a за лотом №3.

Враховуючи наведене, відповідачем 26.08.2025 прийнято рішення про визнання тендерної пропозиції ТОВ «Регіон» за лотом № 3 найбільш економічно вигідною (119 885 000,00 UAH з ПДВ) і ТОВ «Регіон» визначено переможцем зазначеної закупівлі. Дане рішення оформлене протоколом № 556.

Станом на момент розгляду судом справи рішення Антимонопольного комітету України від 09.07.2025 № 10804-р/пк-пз не оскаржено, набрало законної сили та є дійсним.

Також, матеріали справи містять висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2025-05-08-002290-a, складений головним державним аудитором Пирч Валентиною Миколаївною, яким встановлено відповідність вимог тендерної документації вимогам Закону та Особливостей, розгляду тендерної пропозицій ТОВ «Регіон» (лот 3), виконання рішення комісії АМКУ, своєчасності укладання договору про закупівлю, відповідності умов договору умовам тендерної пропозицій переможця. Порушень, у свою чергу, не встановлено.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, твердження позивача про порушення відповідачем умов чинного законодавства України під час проведення публічної закупівлі та прийняття рішення про переможця закупівлі - позивача з підстав невідповідності тендерної пропозиції позивача щодо довжини барабану, встановленого на колтюбінговій установці СТU-2, не знайшли свого документального підтвердження та спростовані наявними матеріалами справи.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Поряд з цим Верховним Судом неодноразово зроблено висновок, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства.

З огляду на наведене у сукупності, Господарський суд міста Києва відмовляє у задоволенні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Акціонерного товариства «Укргазвидобування», оформленого протоколом від 26.08.2025 № 556 про визначення переможця відкритих торгів (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2025-05-08-002290-a послуг з освоєння свердловин (ДК 021:2015: 76490000-4)).

Враховуючи, що єдиною підставою позовних вимог про визнання недійсним договору надання послуг № УГВ 489/87-25 від 03.10.2025 та стягнення з відповідача 6 112 309,56 грн. позивачем визначено недійсність рішення Акціонерного товариства «Укргазвидобування», оформлене протоколом від 26.08.2025 № 556, дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, як похідні.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Всі інші доводи та заперечення учасників судового процесу, судом досліджено, проте останні не змінюють висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.03.2026.

Суддя Т.Ю. Кирилюк