ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3699/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Задорожному А.О.;

за участю представників:

прокурор Євглевський А.В.;

від позивача не з`явився;

від відповідача 1 Бєлоусюк О.О.;

від відповідача 2 не з`явився;

від третьої особи: Сметанюк І.М.;

під час розгляду у відкритому судовому засіданні справи:

за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (вул. Артура Савельєва, 6, м. Одеса, 65062) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (пл. Біржова, 1, м. Одеса, 65026, );

до відповідачів: 1) Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 18, м. Одеса, 65007, );

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвуд ЛТД» (вул. просп. Шевченка, буд.6, корп.2, м. Одеса, 65058, );

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул.Артилерійська,1, м. Одеса, 65039, );

про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням ухвали суду від 20.10.2025) до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвуд ЛТД» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, в якій просить суд:

- визнати недійсним договір оренди берегозахисної споруди від 03.07.2017 №124/юр, укладений між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінвуд ЛТД»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінвуд ЛТД» повернути територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу, загальною площею 2000,00 кв.м., розташовану між траверсами №14 та №15-а першої черги ПОС у м. Одеса.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді з метою усунення порушень земельного законодавства, недійсності оспорюваного договору, а також на неправомірний обіг майнових прав на земельні ділянки прибережної захисної смуги Чорного моря та недодержання визначеного законодавством порядку користування ними та сплати орендної плати в економічно невигідному розмірі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.09.2025 позовну заяву залишено без руху.

23.09.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх. №29624/25 ГСОО) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.10.2025 о 12:00. Цією ж ухвалою було запропоновано прокурору надати письмове обґрунтування підстав зміни суб`єктного складу, зокрема щодо залучення третьої особи - Департамент комунальної власності Одеської міської ради з визначенням її процесуально-правового статусу.

30.09.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від Приморської окружної прокуратури м. Одеси до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання (вх. №30330/25 ГСОО) в якому прокурор просив суд змінити суб`єктний склад сторін, зокрема залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 задоволено клопотання прокурора (від 30.09.2025 вх. №30330/25 ГСОО), змінено суб`єктний склад сторін, зокрема залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департамент комунальної власності Одеської міської ради та відкладено підготовче засідання на 14.11.2025 об 11:40.

23.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до суду надійшли пояснення (вх. №33439/25 ГСОО) на позовну заяву, згідно яких представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у поясненнях.

28.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від прокуратури до суду надійшла відповідь на пояснення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вх. №33955/25 ГСОО) згідно з якою з доводами, викладеними у поясненнях третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, не погоджується вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону у зв`язку з чим на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити позов.

Також, 28.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (вх. №33991/25 ГСОО) згідно якої прокурор проти доводів, викладених у відзиві на позовну заяву відповідача 1, заперечує, з підстав, викладених у відповіді.

04.11.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від прокуратури до суду надійшло клопотання (вх. №34803/25 ГСОО) про залучення документів до матеріалів справи.

13.11.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до суду надійшли заперечення (вх. №36260/25 ГСОО) на відповідь на відзив прокурора.

Ухвалою суду від 14.11.2025 строк підготовчого провадження по справі №916/3699/25 продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 22.12.2025.

Розпорядженням Керівника апарату суду від 17.12.2025 №370 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» у зв`язку з відрахуванням наказом голови суду №28-к від 16.12.2025 судді Павленко Н.А. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України №943/2025 від 13.12.2025 "Про призначення судді", статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України та на виконання пункту 10.6.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 №17-01/2025, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/3699/25.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 визначено суддю Невінгловську Ю.М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2025, суддею Невінгловською Ю.М. було прийнято до свого провадження справу №916/3699/25 та призначено підготовче засідання на 26.01.2026 о 15:15.

06.01.2026 до суду від прокуратури надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№257/26), а також клопотання про долучення доказів (вх.№269/26).

Ухвалою суду від 26.01.2026 витребувано від Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради докази, а саме копії наступних документів:

- проєктного завдання на протизсувні заходи на Одеському узбережжі від «Ланжерону» до «Аркадії» за 1958 рік із робочими кресленнями;

проєкту протизсувних заходів на Одеському узбережжі від «Ланжерону» до «Аркадії»;

акту введення в експлуатацію за 1967, а також 1971, 1981, 1982, 1984, 1985 роки штучного піщаного пляжу «Дельфін» між траверсами № 14 та № 15а першої черги ПЗС;

додатків до актів введення (приймання) в експлуатацію державною комісією завершених будівництвом протизсувних споруд, зокрема робочих креслень, актів та схем розбивки споруд, актів рефулювання піску, журналів виконання робіт, що стосуються реалізації протизсувних заходів на Одеському узбережжі в районі пляжу «Дельфін»;

первинних документів, що стали підставою для постановлення піщаного пляжу «Дельфін» на бухгалтерський облік;

паспорту об`єкта будівництва, паспорту технічного стану споруди інженерного захисту, схеми генерального плану території споруди інженерного захисту від зсувів та обвалів щодо штучного піщаного пляжу «Дельфін».

10.02.2026 до суду від відповідача-1 надійшла заява про неможливість подати докази, витребувані судом (вх.№4876/26).

У судовому засіданні 23.02.2026, судом було запропоновано сторонам письмово викласти свої пропозиції та заперечення з питань призначення експертизи, а також без оформлення окремого процесуального документа було відкладено підготовче засідання на 19.03.2026 о 14:30.

27.02.2026 до суду від прокуратури надійшли заперечення щодо призначення експертизи (вх.№7143/26), прокурор вказує, що у разі призначення судом та проведення експертизи, такий висновок експерта не стане належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки у даних правовідносинах основним є поняття «споруда» як будівельна система, що створена з будівельних матеріалів напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Поняття «берегозахисна споруда» є другорядним, оскільки берегозахисна споруда є одним із видів споруд. Слово «берегозахисна» є прикметником, який вказує на ознаку предмета, тобто визначає конкретний вид споруди.

Прокурор також зауважує, що жоден із нормативних актів, чинних на час укладання спірного договору оренди, не містить визначення терміну «берегозахисна споруда». Не містять визначення вказаного терміну і Державні будівельні норми України «Захист від небезпечних геологічних процесів. Основні положення проєктування» ДБН В.1.1-24:2009, «Інженерний захист територій та споруд від підтоплення та затоплення» ДБН В.1.1-25:2009, на які посилаються відповідачі у запереченнях проти позовних вимог прокурора, а також можливі питання, як можуть бути поставлені на вирішення експерту, стосуються з`ясування питань права.

Тому прокурор вважає, що в матеріалах справи наявні усі докази для прийняття відповідного рішення та враховуючи що предметом позову є визнання договору недійсним як удаваного правочину, що презюмує надання судом правової оцінки існуючим правовідносинам, а не технічним параметрам питання про яке можуть бути поставлені експерту, а отже відсутня необхідність для призначення експертизи.

03.03.2026 до суду від відповідача-1 надійшли пояснення щодо призначення експертизи (вх.№7420/26), Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради не погоджується з твердженнями прокурора щодо ототожнення земельної ділянки та розташованій на ній пляжу, який є штучним піщаним пляжем берегозахисною спорудою, і вважає, що це все можна назвати лише як земельну ділянку.

Берегозахисна споруда (штучний піщаний пляж), очевидно, розташована на поверхні землі, водночас земельна ділянка є окремим об`єктом природним, тоді як намитий шляхом рефулювання штучний піщаний пляж , введений в експлуатацію як комплекс протизсувних споруд, є іншим окремим, створеним людиною об`єктом , який за своїми характеристиками являє собою систему, зокрема будівельну, а також конструкцію, тож є спорудою. Отже, одночасно існує як земельна ділянка, так і розташована на ній споруда штучного піщаного пляжу берегозахисна споруда.

Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради вказує, що у грудні 1968 року було прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом комплекс протизсувних споруд першої черги дільниці узбережжя Ланжерон Аркадія, протяжністю 6,2 км, і безумовно, орендована берегозахисна споруда у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу входить до комплексу протизсувних і берегозахисних заходів I черги від «Ланжерону» до «Аркадії».

Спір щодо того, чи є штучний піщаний пляж спорудою , зокрема берегозахисною спорудою саме для цього відповідні обставини вимагають розуміння інженерно-технічної кваліфікації ділянок штучних піщаних пляжів, з точки зору будівельно-технічних знань.

У зв`язку з цим Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради зазначає, що є доцільним призначення експертизи у даній справі, на вирішення якої потрібно поставити питання:

- 1. чи є ділянка штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м, розташована між траверсами №14 та №15а першої черги ПОС, в районі пляжу «Дельфін», та вказана в пункті 1.1 договору оренди штучного пляжу № 124/юр від 03.07.2017, укладеного між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», з урахуванням додатку до договору - схеми ділянки штучного піщаного пляжу Дельфін площею 2000 кв.м між траверсами № 14 та № 15а першої черги протизсувних споруд, берегозахисною спорудою чи земельною ділянкою?

- 2. у випадку, якщо ділянка штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м, розташована між траверсами №14 та №15а першої черги ПОС, в районі пляжу «Дельфін», та вказана в пункті 1.1 договору оренди штучного пляжу № 124/юр від 03.07.2017, укладеного між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», з урахуванням додатку до договору - схеми ділянки штучного піщаного пляжу Дельфін площею 2000 кв.м між траверсами № 14 та № 15а першої черги протизсувних споруд, є спорудою, то чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси)?

13.03.2026 до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо призначення експертизи (вх.9033/26), Департамент комунальної власності Одеської міської ради зазначає, що ключовим при вирішенні спору у даній справі є встановлення належності спірного об`єкта до берегозахисної споруди, або ж до земельної ділянки, що дозволить суду належним чином надати оцінку доводам Прокуратури щодо удаваності спірного правочину, а тому повністю підтримує позицію Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради щодо призначення експертизи при розгляді даної справи із встановленими питаннями та пропонує доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні 19.03.2026, за участі прокурора, представника відповідача-1 та третьої особи, судом проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали про призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі та відкладено складення повної ухвали на строк до 24.03.2026.

З приводу необхідності проведення експертизи в даній справі господарський суд зазначає таке:

Згідно ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини (ч.ч.1, 2, 3, 4, 8 ст.98 ГПК України).

Згідно зі ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так суд погоджується з твердженнями Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради стосовно необхідності встановлення обставин того чи є об`єкт Договору оренди штучного пляжу № 124/юр від 03.07.2017, а саме ділянка штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м, розташовану між траверсами №14 та №15а на території пляжу «Дельфін» у м. Одесі, берегозахисною спорудою, та що такі обставини неможливо встановити без проведення судової експертизи в даній справі.

Натомість матеріали справи не містять висновку експерта складеного за результатом проведення експертизи предметом дослідження якої був би об`єкт, який є предметом оренди в даній справі.

Враховуючи викладене, з метою встановлення належності спірної ділянки піщаного пляжу до певного фізичного об`єкту землі або споруди, що потребує здійснення дослідження, проведеного особою, яка володіє спеціальними знаннями, суд доходить висновку про необхідність призначення в даній справі комплексної судової експертизи.

Щодо переліку питань які мають бути поставлені на вирішення експертам:

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 99 ГПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Так дослідивши питання які були запропоновані учасниками справи, то такими які суд вважає за необхідне поставити експертам для правильного вирішення даного спору питання, які стосуються безпосередньо встановлення того факту чи є ділянка штучного пляжу земельною ділянкою (землею) чи штучно створеною берегозахисною спорудою. Також на думку суду для цього необхідно визначити чи відповідає ділянка штучного пляжу необхідним ознакам, які характерні земельній ділянці (землі) та відповідно така ділянка пляжу може вважатися землею, або чи є ділянка штучного пляжу спорудою та чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси).

Так відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Як визначено ч.ч. 1-2 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Державний земельний кадастр», об`єктами Державного земельного кадастру, зокрема, є земельні ділянки.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначається, що до Державного земельного кадастру включаються, зокрема, такі відомості про земельні ділянки:

- кадастровий номер;

- місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності);

- опис меж;

- площа;

- міри ліній по периметру;

- координати поворотних точок меж;

- відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка;

- цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);

- склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

- відомості про обмеження у використанні земельних ділянок;

- відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;

- відомості про заходи щодо охорони земель і ґрунтів;

- нормативна грошова оцінка;

- інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку;

- відомості про земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами.

Таким чином ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне поставити на вирішення експертам такі питання:

- Чи є ділянка піщаного пляжу загальною площею 2000 кв.м, що розташована між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС пляжу «Дельфін» у місті Одеса та яка відображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м «Дельфін», між траверсами №14 та №15-а першої черги протизсувних споруд, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, земельною ділянкою (землею) чи штучно створеною берегозахисною спорудою?

- Чи можливе формування, винесення в натурі (на місцевості) меж ділянки та проведення кадастрової зйомки для визначення точних меж ділянки піщаного пляжу загальною площею 2000 кв.м, що розташована між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС пляжу «Дельфін» у місті Одеса та яка відображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м «Дельфін», між траверсами №14 та №15-а першої черги протизсувних споруд, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, з фіксацією її поворотних точок, які фізичні характеристики має ділянка штучного пляжу (склад, площа, конфігурація) та чи можливо визначити нормативну-грошову оцінку вказаної ділянки?

- Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами №14 та №15-а на території пляжу «Дельфін» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв. м «Дельфін» між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, спорудою, чи є вона нерухомим майном, інженерною спорудою, берегозахисною спорудою, чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси)?

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини).

Згідно з п. 1.1 спірного Договору оренди №124/юр від 03.07.2017, його предметом є ділянка штучного піщаного пляжу, загальною площею 2000 кв.м, яка розташована між траверсами №14 та №15а першої черги ПОС пляжу «Дельфін».

Так суд вважає, що у випадку якщо ділянка штучного піщаного пляжу є спорудою у складі берегоукріплюючого та протизсувного комплексу міста Одеси то передача її в оренду повинна здійснюватися відповідно до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у зв`язку з чим суд доходить висновку про необхідність поставлення на вирішення експертам питання:

- Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами №14 та №15-а на території пляжу «Дельфін» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв. м «Дельфін» між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, спорудою, чи є вона нерухомим майном, інженерною спорудою, берегозахисною спорудою, чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси)?

Відповідно до п.п. 1.1.2 п. 1.2. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012) основним видом експертизи є, зокрема, інженерно-технічна, підвидами якої є будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза.

Згідно з частинами 1-2 ст. 106 ГПК України, комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами з різних галузей знань або з різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожний експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність.

Таким чином враховуючи позиції учасників справи а також характер визначених судом питань які повинні бути вирішені експертами для розгляду даного спору, суд вважає за необхідне призначити у даній справі комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Щодо визначення експертної установи суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5), експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи).

Враховуючи що об`єктом судової експертизи є ділянка піщаного пляжу що розташована між траверсами №14 та №15а на території пляжу «Дельфін» у місті Одесі, та для вирішення поставлених питань експертам буде необхідно здійснити безпосередній огляд об`єкта дослідження, суд вказує про доцільність визначення експертної установи що розташована на території міста Одеси, та враховуючи пропозиції учасників справи суд вважає за доцільне проведення судової експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Господарський суд вважає, що визначення такої установи, відповідає повному та всебічному дослідженню обставин справи, а також дозволить дотриматися принципу розумного строку при проведенні експертизи.

Водночас згідно з ч. 2 ст.103 ГПК України, у разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.102 ГПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому у пункті 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі №916/3699/25 підлягає зупиненню до закінчення проведення комплексної судової експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Керуючись ст.99, 100, 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Призначити у справі №916/3699/25 комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити такі запитання:

1. Чи є ділянка піщаного пляжу загальною площею 2000 кв.м, що розташована між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС пляжу «Дельфін» у місті Одеса та яка відображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м «Дельфін», між траверсами №14 та №15-а першої черги протизсувних споруд, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, земельною ділянкою (землею) чи штучно створеною берегозахисною спорудою?

2. Чи можливе формування, винесення в натурі (на місцевості) меж ділянки та проведення кадастрової зйомки для визначення точних меж ділянки піщаного пляжу загальною площею 2000 кв.м, що розташована між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС пляжу «Дельфін» у місті Одеса та яка відображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв.м «Дельфін», між траверсами №14 та №15-а першої черги протизсувних споруд, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, з фіксацією її поворотних точок, які фізичні характеристики має ділянка штучного пляжу (склад, площа, конфігурація) та чи можливо визначити нормативну-грошову оцінку вказаної ділянки?

3. Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами №14 та №15-а на території пляжу «Дельфін» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації ділянки штучного піщаного пляжу площею 2000 кв. м «Дельфін» між траверсами №14 та №15-а першої черги ПЗС, що є додатком №4 до Договору оренди берегозахисної споруди №124/юр від 03.07.2017, спорудою, чи є вона нерухомим майном, інженерною спорудою, берегозахисною спорудою, чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси)?

2.Проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 8, ).

3.Керівнику експертної установи проведення експертизи доручити необхідному колу експертів відповідної галузі знань.

4.Попередити осіб, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5.Надати можливість судовому експерту після отримання ухвали суду про призначення експертизи визначити перелік документів, необхідних для її проведення, та звернутись до суду з відповідним клопотанням про їх надання.

6.Витрати з проведення судової експертизи покласти на Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 18, м. Одеса, 65007, ).

7.3обов`язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 8, ) надіслати до суду рахунок на сплату призначеної експертизи.

8.Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

9.Провадження у справі №916/3699/25 зупинити на час проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

10.Надіслати Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 8, ) матеріали справи №916/3699/25.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складено 24.03.2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська