ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/204/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді:

Шніт А.В.

секретар судового засідання Толстокарова І.С.,

розглянувши заяви Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову вх.№01-44/734/26 від 20.02.2026 та вх.№01-44/735/26 від 20.02.2026

у справі за позовом Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави

до 1) Житомирської міської ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Повлас"

3) Акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності та права іпотеки на земельну ділянку, зобов`язання звільнити земельну ділянку шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна,

за участю представників сторін:

прокурор: Рудченко М.М., посв.№071186 від 01.03.2023;

від відповідача 3: Костюченко І.В., дов.№11/26-01 від 05.01.2026 (брала участь в судовому засіданні 03.03.2026 в режимі відеокоференції);

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Повлас", Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" в якому просить:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської міської ради №1026 від 21.12.2023 "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення в м.Житомирі, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна заявників" в частинні продажу ТОВ "Повлас" земельної ділянки кадастровий номер :07:031:0058;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:031:0058 від 15.02.2024, що укладений між Житомирською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Повлас";

3) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Повлас" повернути у власність Житомирської міської об`єднаної територіальної громади в особі Житомирської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :07:031:0058;

4) скасувати державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Повлас" на земельну ділянку з кадастровим номером :07:031:0058 (номер відомостей про речове право 54211816 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);

5) скасувати державну реєстрацію права іпотеки Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" на земельну ділянку з кадастровим номером :07:031:0058 (номер запису про іпотеку: 55876473);

6) зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Повлас" звільнити земельну ділянку кадастровий номер :07:031:0058 шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва - будівель з реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 040 (нежитлову будівлю №1 загальною площею 143,8кв.м) та 040 (нежитлову будівлю №2 загальною площею 47,8кв.м), що знаходяться за адресою: м.Житомир, вул. Покровська, 67-А;

7) скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Повлас" на будівлі з реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна 040 (номер відомостей про речове право: 55802517) та 040 (номер відомостей про речове право: 55804785).

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що у період 2016-2017 років за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 67-а, споруджено об`єкти нерухомого майна - комплекс об`єктів нежитлової нерухомості загальною площею 191,6кв.м, що складається із двох нежитлових будівель: нежитлова будівля літ. А загальною площею 143,8кв.м, нежитлова будівля літ. Б загальною площею 47,8кв.м. Відповідне будівництво здійснено за відсутності дозвільних документів на будівництво, без реєстрації документу про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та на землях, які не були відведенні для цієї мети. Реєстрацію права власності на даний об`єкт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено в порушення вимог відповідного закону на підставі документів, що містять недостовірну інформацію про наявність відповідних об`єктів нерухомості та набуття права власності на них приватними особами, що не посвідчують ні його створення в розумінні ст. 331 ЦК України, ні наявності будь-якого права власності. Тому даний об`єкт нерухомості в розумінні ч.1, 2 ст. 376 ЦК України є об`єктом самочинного будівництва, що унеможливлює виникнення права власності на нього. У зв`язку з чим, підстави для продажу Житомирською міською радою земельної ділянки з кадастровим номером :07:031:0058 Товариству з обмеженою відповідальністю "Повлас" відсутні.

В якості правових підстав прокурор посилається, також на ст. 203, 215, 216, 228, 391 Цивільного кодексу України, ст. 134, 152, Земельного кодексу України, ст. 2, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Ухвалою від 24.02.2026 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 19.03.2026 о 10:30.

Одночасно з поданням позовної заяви прокурор звернувся із заявами про вжиття заходів забезпечення позову:

1) шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :07:031:0058 (вх.№01-44/734/26 від 20.02.2026);

2) шляхом накладення арешту на будівлі з реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 040 (нежитлову будівлю №1 загальною площею 143,8кв.м) та 040 (нежитлову будівлю №2 загальною площею 47,8кв.м), що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 67-А (вх.№01-44/735/26 від 20.02.2026).

Ухвалою від 24.02.2026 суд призначив розгляд заяв прокурора про вжиття заходів забезпечення позову 03.03.2026 об 11:15; запропонував відповідачам подати письмові пояснення на вказані заяви.

26.02.2026 за вх.№2489 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" на заяви про забезпечення позову. Відповідно до яких, останній заперечує проти вимог заяв та вважає їх необґрунтованими, безпідставними, такими, що ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються доказами, суперечать фактичним обставинам справи, а відтак не підлягають задоволенню.

Так, в запереченнях зазначено, що прокурор обґрунтовує необхідність застосування заходів забезпечення позову тією обставиною, що між ТОВ "Повлас" та АТ "Банк "Український капітал" укладено додаткові угоди до іпотечного договору, предметом іпотеки за яким є спірна земельна ділянка та об`єкти нерухомого майна, щодо збільшення розміру основного зобов`язання та строку його виконання. Проте, на думку Банку, доводи прокурора про ризик звернення стягнення на предмет іпотеки після закінчення строку дії договору іпотеки не заслуговує на увагу, оскільки:

- договірні відносини між ТОВ "Повлас" та АТ "Банк "Український капітал" існують з 16.07.2024, зокрема за договором іпотеки щодо спірного майна. За вказаний період ТОВ "Повлас" не порушував договірні зобов`язання. 08.12.2026 це строк погашення зобов`язання за кредитом, і заявником не наведено з яких його міркувань зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані і має відбутися звернення стягнення на спірні земельну ділянку і об`єкти нерухомого майна. Крім того, прокурором не надано жодних доказів в підтвердження зазначених припущень;

- укладення додаткових угод до іпотечного договору є поточною господарською діяльністю ТОВ "Повлас" та АТ "Банк "Український капітал", яка не обмежена на дату укладення таких додаткових угод і не може бути обмежена заходами забезпечення позову. При цьому, заявником не надано доказів не типовості господарських правовідносин між ТОВ "Повлас" та АТ "Банк "Український капітал";

- АТ "Банк "Український капітал", як іпотекодержатель першочергово зацікавлений в цілісності об`єктів іпотеки. Згідно вимог чинного законодавства при укладенні договору іпотеки на об`єкти накладено обтяження та заборона відчуження.

В судовому засіданні 03.03.2026 прокурор підтримав вимоги заяв про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник відповідача-3 заперечила проти задоволення вказаних заяв.

Протокольною ухвалою від 03.03.2026 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 19.03.2026 о 10:30.

18.03.2026 за вх.№3497/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення ТОВ "Повлас" на заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Відповідно до яких, позиція відповідача-2 є аналогічною позиції відповаідача-3, що наведена вище.

Розглянувши заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20).

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №922/2928/17 та від 05.08.2019 у справі №922/599/19).

Господарський суд враховує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із заявами про вжиття заходів забезпечення позову, прокурор зазначив, що відповідачами - ТОВ "Повлас" та АТ "Банк "Український капітал" впродовж короткого проміжку часу укладено ряд додаткових угод до Іпотечного договору №61, предметом іпотеки за яким, серед іншого, є спірна земельна ділянка. Додатковими угодами збільшено розмір основного зобов`язання, що забезпечується іпотекою, із 6 000 000,00грн до 16 000 000,00грн. Встановлено строк виконання основного зобов`язання: 08.12.2026, який є очевидно меншим, ніж час, що необхідний для розгляду даного спору в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

На переконання прокурора, вказані обставини свідчить про наявність обґрунтованих ризиків після закінчення відповідного строку для здійснення стягнень Іпотекодержателем на предмет іпотеки - спірного майна, що матиме наслідком його відчуження із власності ТОВ "Повлас". А збільшення суми основного зобов`язання лише збільшує обґрунтованість таких ризиків. Разом з тим, ТОВ "Повлас" у відповідності до пунктів 3.6.-3.8. Іпотечного договору може за згодою АТ "Банк "Український капітал" (Іпотекодержателя) здійснювати розпорядження спірними об`єктами нерухомості, здійснення будівництва на земельній ділянці, її поділу, зміни її кількісних та якісних показників. У разі вчинення таких дій, необхідно буде вживати додаткові заходи до усунення порушення прав власності територіальної громади. Так, у разі відчуження чи поділу (об`єднання) земельної ділянки, необхідно буде змінювати та доповнювати позовні вимоги, що не є можливим на усіх стадіях судового розгляду позову чи перегляду рішення суду. Відповідні дії унеможливлять захист прав та інтересів територіальної громади і держави за даним позовом прокурора та значно ускладнять або унеможливлять його судовий розгляд. Зумовлять необхідність пред`явлення нових позовів до відповідачів в інтересах держави та територіальної громади до захисту права власності на спірну земельну ділянку.

Прокурор доводить, що у разі здійснення будівництва на земельній ділянці нових об`єктів, здійснення реконструкції, перебудови об`єктів, у разі задоволення позову необхідно буде вживати додаткові заходи до забезпечення приведення земельної ділянки у її первісний стан, що створить необхідність здійснення додаткових витрат. Зазначена ситуація порушить інтереси держави та територіальної громади, оскільки необхідно буде здійснювати додаткові витрати пов`язанні із необхідністю повернення спірних земель та приведення їх у придатний для використання стан.

У поданих заявах прокурор наполягає на наявності підстав для суду вжити у цій справі заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку та на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 67-А.

Як вбачається зі змісту заяв про забезпечення позову, останні містить лише посилання на правові норми, які регулюють інститут забезпечення позову, а також припущення прокурора щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Проте, обґрунтування фактичними даними та відповідними доказами ймовірного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду відсутнє.

Прокурором у достатній мірі не обґрунтовано, не надано доказів того, що відповідачем вчиняються дії, які свідчили б про намір до відчуження належного йому майна або його продажу (укладення договорів відчуження майна), поділу земельної ділянки, її забудови тощо.

Матеріали заяви не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам держави до ухвалення рішення у справі, а також не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів держави без вжиття таких заходів забезпечення позову.

Прокурор при зверненні з заявами окремо наголошує на встановленні строку виконання основного зобов`язання - 08.12.2026 та наявності обґрунтованих ризиків після закінчення вказаного строку для здійснення стягнення Іпотекодержателем на предмет іпотеки - спірного майна, що матиме наслідком його відчуження із власності ТОВ "Повлас".

Суд оцінює цей довід як необґрунтоване припущення, оскільки відсутні будь-які докази про стан виконання кредитного договору, наявність небезпеки невиконання боржником (ТОВ "Повлас") своїх зобов`язань за кредитним договором, і, як наслідок, намір Іпотекодержателя звернути стягнення на спірні нерухоме майно та земельну як предмети іпотеки (листи, претензійні вимоги банку, тощо ).

Відтак, подані прокурором заяви про забезпечення позову не містять переконливих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даній стадії судового процесу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заяви прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяв Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову вх.№01-44/734/26 від 20.02.2026 та вх.№01-44/735/26 від 20.02.2026.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 24.03.2026

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1 - Житомирській окружній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

2- Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

3- Житомирській міській раді в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

4- ТОВ "Повлас" в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

5- АТ "Банк "Український капітал" в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"