У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

25 березня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/217/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., при розгляді справи

за позовом: Чернігівської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ ), вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000

в інтересах держави в особі

позивача 1: Державної митної служби України (), вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119

позивача 2: Північного офісу Держаудитслужби (), вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053

до відповідача 1: Приватного підприємства "Еталон-Будпроект" (), проспект Перемоги, 95Б, кім. 1-034, м. Чернігів, 14000

до відповідача 2: Північної митниці Держмитслужби (), проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (), вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035

про визнання недійсним договору та стягнення коштів

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Ходико О.Є.;

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Кашиної С.В.;

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Чернігівська окружна прокуратура звернулася до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної митної служби України та Північного офісу Держаудитслужби з позовом до Приватного підприємства "Еталон-Будпроект" та Північної митниці Держмитслужби про:

- визнання недійсним договору на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту "Капітальний ремонт адміністративної будівлі митниці, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6 (виготовлення проектно-кошторисної документації) від 02.12.2020 № 167, укладеного між Північною митницею Держмитслужби та Приватним підприємством "Еталон-Будпроект";

- стягнення з приватного підприємства "Еталон-Будпроект" на користь Північної митниці Держмитслужби грошові кошти в сумі 339000,00 грн, а з Північної митниці Держмитслужби одержані за рішенням суду грошові кошти у сумі 339000,00 грн стягнути в дохід держави.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення) від 19.09.2022 № 60/29-р/к у справі № 142/60/150-рп/к.21 визнано, що ПП «Еталон- Будінжиніринг» та ПП «Еталон-Будпроект» учинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у тендерній процедурі закупівлі «Капітальний ремонт адміністративної будівлі митниці, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6 (виготовлення проєктно-кошторисної документації)», яка проводилася Північною митницею Держмитслужби, ідентифікатор закупівлі № UA-2020-11-10-005430-b.

Ухвалою суду від 11.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні позивача Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, пояснень.

Крім того, ухвалою суду від 11.03.2025 провадження у справі № 927/217/25 зупинено до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/3456/23 до опублікування повного тексту постанови.

Ухвалою суду від 09.02.2026 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 26.02.2026.

У підготовчому засіданні 26.02.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення справи до судового розгляду по суті на 25.03.2026.

04.03.2026 прокурором подано клопотання про зупинення провадження у справі № 927/217/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/20111/23.

23.03.2026 Північною митницею Держмитслужби подано заперечення на клопотання прокурора, в якому відповідач 2 з посиланням на ст. 170 ГПК України зазначає, що прокурором в підтвердження обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі не надано копії відповідної ухвали Верховного Суду від 24.02.2026 у справі № 910/20111/23 про передачу її на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з чим просить залишити без розгляду клопотання прокурора.

В судовому засіданні 25.03.2026 суд, розглянувши клопотання прокурора з урахуванням заперечень відповідача 2, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013 року, Папазова та інші проти України від 15.03.2012 року).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства.

Згідно частини 1, 2 статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Водночас, Главою 6 Розділу ІІІ ГПК України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21, зроблено висновок, що: відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові від 26.07.2023 у справі №911/1638/22 (пункти 5.31., 5.32.) Верховний суд вказав, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження. Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до дій, що проводяться на стадії підготовчого провадження, з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21. Також, подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 07.03.2023 у справі № 904/1252/22, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22 та в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 923/525/20.

Суд підкреслює, що стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

З огляду на наведене, беручи до уваги наявність обґрунтованих підстав для повернення до стадії розгляду справи у підготовчому провадженні для вчинення відповідних процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, а саме, вирішення питання про зупинення провадження у справі на підстав п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, яка не може бути розглянута на стадії розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернутися до стадії підготовчого провадження.

При цьому суд враховує, що на час закриття підготовчого провадження у справі та про призначення справи до судового розгляду (26.02.2026) у відкритому доступі ЄДРСР була відсутня інформація щодо наявності ухвали Касаційного господарського суду із викладенням мотивів про передачу справи № 910/20111/23 у порядку частини п`ятої статті 302 ГПК України на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі суд зазначає таке.

Ухвалою від 24.02.2026 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав справу № 910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Предметом розгляду справи № 910/20111/23 за позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс», є:

- визнання недійсним рішення тендерного комітету відповідача-1 від 07.06.2018 № 6 про визнання переможцем закупівлі (ідентифікатор закупівлі 2018-02-21-000440-а);

- визнання недійсним договору генерального підряду від 26.06.2018 № 26/06-18, укладений відповідачами;

- стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 кошти в розмірі 1117440 774, 48 грн, а з КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» одержані за рішенням суду кошти стягнути в дохід держави.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проведення публічної закупівлі робіт із реконструкції транспортної розв`язки на перетині проспекту Перемоги з вулицею Гетьмана у Солом`янському та Шевченківському районах м. Києва за кошти місцевого бюджету із використанням електронної системи «Prozorro» були допущені порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендера, що свідчить про наявність підстав для визнання рішення тендерного комітету та укладеного за результатами відповідної закупівлі договору генерального підряду недійсними, а також застосування наслідків недійсності цього правочину.

Правовими підставами поданого позову Прокурор визначив статтю 131-1 Конституції України, статті 16, 202, 203, 215, 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 1, 5, 36 Закону України «Про публічні закупівлі», статті 1, 4, 6, 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Отже, правовідносини, спір із приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, що є предметом розгляду справи № 910/20111/23.

Передаючи справи № 910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив про те, що для правильного застосування частини третьої статті 228 ЦК України слід встановити у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення такого договору, якою із сторін і в якій мірі виконане зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін. Водночас у законодавстві відсутні визначення понять «інтерес» загалом та «інтерес держави і суспільства» зокрема. Законодавство України не містить ані орієнтовного переліку сфер, у яких існують державні інтереси, ані критеріїв чи способів їх визначення.

Відсутність закріплених на нормативному рівні критеріїв визначення правочину таким, що не відповідає інтересам держави і суспільства, свідчить про існування виключної правової проблеми у контексті застосування частини третьої статті 228 ЦК України.

Вирішення питання про застосування частини третьої статті 228 ЦК України при вчиненні правочину, що суперечить інтересам держави та суспільства, зокрема, при порушенні суб`єктом господарювання чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, у тому числі законодавства про захист конкуренції, має істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначених процесуальним законом.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Право суду зупинити провадження у справі у випадку перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі передбачено пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України.

Відповідно п. 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження в справі зупиняється в випадку, встановленому п. 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що висновок у справі № 910/20111/23 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Великої Палати Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду справи № 910/20111/23 на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України; клопотання представника Північної митниці Держмитслужби задоволенню не підлягає.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 230, 233, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Розгляд справи № 927/217/25 повернути на стадію підготовчого провадження.

2. У задоволенні клопотання представника Північної митниці Держмитслужби про залишення без розгляду клопотання Чернігівської окружної прокуратури про зупинення провадження у справі № 927/217/25 відмовити.

3. Клопотання прокурора про зупинення провадження у справі № 927/217/25 задовольнити.

4. Провадження у справі № 927/217/25 зупинити до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/20111/23 до опублікування повного тексту постанови.

5. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про результати перегляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/20111/23 та надати копію відповідного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 25.05.2026.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала підписана 25.05.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко