ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24.03.2026м. Дніпро№ 904/1435/26
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву

заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Менора ЛТД» м. Дніпро

до боржника фізичної особи-підприємця Сергулової Таїсії Геннадіївни м. Самар

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 472150грн заборгованості за непоставлений товар на підставі договору поставки від 17.03.2021 №17/03/1

ВСТАНОВИВ: До Господарського суду Дніпропетровської області 20.03.2026 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Менора ЛТД» від 19.03.2026 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Сергулової Таїсії Геннадіївни заборгованості у розмірі 472150грн. за непоставлений товар на підставі договору поставки від 17.03.2021 №17/03/1.

В обґрунтування заявник послався на неналежне виконання фізичною особою-підприємцем Сергуловою Таїсією Геннадіївною зобов`язань щодо своєчасної та повної поставки товару за договором поставки від 17.03.2021 №17/03/1.

Заявник вказав, що в межах договору поставки від 17.03.2021 №17/03/1 в якості оплати товару перерахував боржнику суму у розмірі 1794300грн платіжними інструкціями №23844 від 25.02.2021, №425 від 08.04.2021, №24188 від 20.04.2021, №495 від 29.04.2021, №553 від 17.05.2021, №24524 від 14.06.2021, №555556 від 20.07.2021, №555741 від 13.09.2021, №25139 від 27.09.2021, №555866 від 25.10.2021, №25593 від 29.11.2021, №556056 від 20.12.2021, №556062 від 23.12.2024 протягом періоду 25.02.2021-23.12.2021.

Заявник зазначив, що згідно з видатковими накладними від 01.06.2021 №17, від 15.08.2021 №36, від 01.09.2021 №01/09, від 05.09.2021 №51, від 22.10.2021 №40, від 22.02.2022 №51, від 05.11.2024 №1 боржник(постачальник) поставив товар на суму 1322150грн. За розрахунками заявника вартість оплаченого та непоставленого товару дорівнює 472150грн.

Заявник повідомив про направлення на адресу боржника (постачальника) претензії від 21.11.2024 №159-11/24 з повідомленням про відмову від договору та вимогою повернути сплачені кошти у розмірі 472150грн.

Заявник послався на пункт 2 додаткової угоди від 15.04.2025 №1 до договору від 17.03.2021 №17/03/1 та вказав, що боржника(постачальник) підтвердив свої зобов`язання щодо здійснення поставки оплаченого товару на суму 472150грн. Заявник зазначив, що на адресу боржника направлялась претензія від 02.10.2025 №110-10/25 з вимогою про повернення сплачених коштів у розмірі 472150грн.

Суд перевірив зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Менора ЛТД» разом з долученими доказами, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 року дорівнює 3328грн.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Договором поставки від 17.03.2021 №17/03/1 передбачене зобов`язання боржника(постачальника) саме поставити товар заявнику (покупцю). У договорі поставки від 17.03.2021 №17/03/1 не встановлений обов`язок боржника (постачальника) повернути кошти заявнику(покупцю), якщо постачальник не поставив товар. У пункті 2 додаткової угоди від 15.04.2025 №1 до договору від 17.03.2021 №17/03/1 зазначено, що постачальник підтверджує свої зобов`язання щодо здійснення саме поставки оплаченого товару на суму 472150грн.

Саме статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк.

Додатково суд звертає увагу, що сума вимоги (472150грн) перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (332800грн).

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Менора ЛТД» про видачу судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Сергулової Таїсії Геннадіївни заборгованості у розмірі 472150грн. за непоставлений товар на підставі договору поставки від 17.03.2021 №17/03/1.

Частиною 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147, 148, 150-153, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Менора ЛТД» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Сергулової Таїсії Геннадіївни заборгованості у розмірі 472150грн. за непоставлений товар на підставі договору поставки від 17.03.2021 №17/03/1.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова