ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2026 Справа № 917/95/26

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРКАН ЮА» (адреса: 49101, Дніпро, вул. Миколи Руденка 60-Б, )

до відповідача: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА "ТЕХВАГОНМАШ" (адреса 39627, м. Кременчук, проспект Полтавський, 2-Д, )

про стягнення 192599,01 грн боргу за договором поставки № 52/МТС-20 від 01.12.2020

без виклику представників сторін

Суть справи: Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.03.2026 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА "ТЕХВАГОНМАШ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРКАН ЮА» 70 599,01 грн інфляційних втрат; 975,93 грн судового збору.

30.03.2026 року суд отримав від представника позивача заяву (вх. № 4036, сформована в системі «Електронний суд» 27.03.2026) про стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України розмірі 40500 грн.

Оскільки розгляд спору судом завершений ухваленням 23.03.2026 рішення, суд розцінює подану заяву як заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно частин 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заява розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд встановив.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому, суд зазначає, що додаткове рішення (ухвала) є засобом доповнення змісту рішення суду, тобто виправлення його неповноти при незмінності усього змісту. Унормовані названою статтею процесуального закону підстави для його ухвалення є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, у ст. 244 ГПК України вказано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ця норма застосовується, якщо докази таких витрат були подані в установленому порядку до ухвалення судового рішення, однак суд з якихось причин не вирішив цього питання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем зазначено, що він очікує понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 21 000 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.03.2026 у цій справі позов задоволено частково з покладенням витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як свідчить текст рішення від 23.03.2026 року судом було вирішене питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Зокрема, суд у рішенні прийшов до висновку, що у позовній заяві позивачем не вказано, яким чином було визначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу (21 000 грн), чи є заявлена сума гонораром адвоката у фіксованому розмірі, або вона складається з вартості окремих послуг; якщо адвокат надає послуги погодинно, то не зазначено вартість години роботи адвоката, кількість годин, які орієнтовно будуть витрачені адвокатом на надання певної послуги; не додано договір з адвокатом Неволіним Ю.О., з якого можна було б встановити, яким чином визначена форма оплати послуг зазначеного адвоката та їх вартість.

Суд констатує, що саме по собі зазначення в позовній заяві про очікуваний розмір витрат на правову допомогу (21 000 грн), не є розрахунком суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розумінні ч. 1 ст. 124 ГПК України.

Отже, саме по собі зазначення позивачем у позові про те, що очікуваний розмір витрат на правову допомогу складає 21 000 грн, не є розрахунком суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розумінні ч. 1 ст. 124 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

В зв`язку з викладеним, суд у рішенні від 23.03.2026 року відмовив позивачу у стягненні витрат на правову допомогу адвоката з підстав, зазначених судом.

Таким чином, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки судом при ухваленні рішення вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. 86, 123, 124, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача від 27.03.2026 (вх. №4036 від 30.03.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/95/26 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 254-257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя І.І. Пушко