ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 914/1884/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Амірханяна Р. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін-Автоспец»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 (головуючий суддя Скрипчук О. С., судді Матущак О. І., Кравчук Н. М.)

у справі № 914/1884/24

за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін-Автоспец»

про визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації прав,

(у судовому засіданні взяли участь: прокурор - Пальонна О. О., представник позивача - Коржевич У. Ф., представники відповідача - Свідунович Р. І., Самсонович О. А., Монастирський Д. О., Прохоренко Ю. О.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Узагальнений зміст позовних вимог та підстав заявленого позову

1. Заступник керівника Львівської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін-Автоспец» (далі - ТОВ «Рубін-Автоспец»), у якому просив:

- визнати недійсним укладений Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області та ТОВ «Рубін-Автоспец» договір оренди від 11.01.2019 № б/н земельної ділянки площею 1,6248 га, кадастровий номер :01:001:0325;

- зобов`язати відповідача повернути Львівській міській раді зазначену земельну ділянку;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 16.01.2019, номер запису про інше речове право 29946185.

2. Заявлений позов обґрунтовано тим, що під час проведення земельних торгів, за результатами яких укладено оспорюваний договір, незаконно застосовано середню нормативну грошову оцінку ріллі по Львівський області за відсутності діючої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та без отримання витягу з технічної документації про її нормативну грошову оцінку, чим порушено чинне законодавство (статтю 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), закони України «Про оренду землі» та «Про оцінку землі»).

Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 у справі № 914/1884/24 у задоволенні цього позову було відмовлено з тих підстав, що обов`язок проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки у даному випадку покладено саме на орган місцевого самоврядування, натомість ТОВ «Рубін-Автоспец» при укладенні оспорюваного договору оренди землі, не вчиняло жодних дій із визначення його істотних умов, зокрема і розміру орендної плати. При цьому, оскільки правовідносини щодо визнання недійним договору оренди землі безпосередньо стосуються прав та обов`язків його сторін (у тому числі міської ради), такий спір не може бути розглянутий щодо позивача, як сторони оспорюваного правочину, яка і вчинив порушення при його укладенні, та має бути співвідповідачем у справі.

4. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 зазначене рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання повернути орендовану земельну ділянку. У цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову. У решті рішення Господарського суду Львівської області від 25.02.2025 залишено без змін.

5. Ухвалюючи цю постанову, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що з метою реалізації конституційної функції представництва інтересів держави Прокурор може звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, оскільки цей орган є стороною правочину, про недійсність якого заявляє Прокурор, та з урахування заявлення ним також вимоги про повернення земельної ділянки на користь територіальної громади, від імені якої діє Львівська міська рада, як представник.

6. Щодо вирішення по суті заявлених позовних вимог суд апеляційної інстанції виснував, що ТОВ «Рубін-Автоспец» під час участі у земельних торгах та при укладенні оспорюваного договору виходячи, зокрема, з норм статей 136, 137 ЗК України, які є однозначними, доступними та зрозумілими, знало про відсутність технічної документації з нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки або повинно було та могло, проявивши принаймні розумну обачність і ознайомившись з документацією про Лот, знати про це. За таких обставин, зважаючи на те, що проведення земельних торгів із продажу права оренди на земельні ділянки комунальної власності без здійснення їх нормативної грошової оцінки суперечить вимогам статті 136 ЗК України, статті 13 Закону України «Про оцінку земель», статтям 15, 21 Закону України «Про оренду землі», наявні підстави для визнання договору оренди землі від 11.01.2019 № б/н недійсним та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

7. У частині відмови у задоволенні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0325 апеляційний господарський суд рішення суду першої інстанції залишив без змін, проте виходив з інших мотивів, а саме із обрання Прокурором неефективного способу захисту.

Касаційна скарга

8. ТОВ «Рубін-Автоспец» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 скасувати, а справу № 914/1884/24 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

9. У касаційній скарзі відповідач зазначає, що її подано з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

10. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що її заявник не погоджується із тим, що:

- суд апеляційної інстанції застосував статтю 23 Закону України «Про прокуратуру» без урахування висновків Верховного Суду щодо підстав представництва Прокурором інтересів держави та суб`єктного складу учасників спору про визнання правочину недійсним, а саме не звернув увагу на те, що у даному випадку Прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах позивача, який сам порушив інтереси держави, а тому визначений ним статус Львівської міської ради (сторони оспорюваного договору) не є належним, оскільки вона повинна мати процесуальний статус відповідача, що визначається не тільки належністю цього органу до сторін правочину, але й допущеними ним порушеннями при укладенні оспорюваного договору;

- апеляційний господарський суд не застосував пункт 6 частини першої статті 3, статтю 13 та частину третю статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та не врахував висновки Верховного Суду щодо принципу добросовісності та доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), як і того, що міська рада (як безпосередньо, так і в особі Прокурора) не може вимагати визнання недійсним договору оренди землі через порушення, яких сама ж (її правопопередник) і припустилася під час проведення земельних торгів;

- суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що передання власником в оренду земельної ділянки допускається у випадку неможливості проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за об`єктивних обставин, зокрема, у разі відсутності меж населеного пункту та нормативної грошової оцінки квадратного метра землі у ньому на час проведення земельних торгів та укладення договору оренди за їх результатами;

- оскаржувана постанова ухвалена без застосування частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), з порушенням статті 11 ГПК України, та без урахування висновків Верховного Суду щодо права на мирне володіння своїм майном та принципу належного урядування, позаяк суд не звернув уваги на, те заявлені Прокурором підстави визнання договору оренди землі недійсним цілком та повністю перебувають у сфері відповідальності орендодавця (тобто, міської ради в особі її правопопередника). До того ж визнання договору недійсним у повному обсязі суперечить критерію пропорційності та принципу належного врядування, адже покладає на відповідача невиправданий та нічим не обґрунтований тягар відповідальності за помилки публічного органу.

11. У касаційній скарзі скаржник, спростовуючи висновки суду апеляційної інстанції, посилається на численні постанови Верховного Суду та цитує викладені у них правові позиції, яким, на його думку, не відповідає наведене в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції.

12. Крім того, відповідач зазначає, що апеляційний господарський суд порушив статті 236, 282 ГПК України, а саме не надав жодної оцінки доказам, які підтверджували неможливість здійснення у цьому разі розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки з вини державних органів, які не визначили та не внесли до Державного земельного кадастру межі населеного пункту та нормативну грошову оцінку квадратного метра землі у ньому. Мотивів відхилення або неврахування таких доказів суд апеляційної інстанції в ухваленій постанові не навів.

Позиція інших учасників справи

13. У межах встановленого Верховним Судом строку Прокурор та Львівська міська рада подали відзиви на касаційну скаргу ТОВ «Рубін-Автоспец», у яких просять залишити її без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 залишити без змін.

14. У відзивах Прокурор та Львівська міська рада наводять схожі за змістом доводи стосовно не застосовності до спірних правовідносин, що виникли між сторонами цієї справи, висновків Верховного Суду, на які посилається скаржник, а також щодо підставності здійснення у даному випадку представництва Прокурором інтересів держави (територіальної громади) у особі відповідної міської ради та правильності визначеного у цій справі суб`єктного складу її сторін.

15. Крім того, під час касаційного провадження ТОВ «Рубін-Автоспец» двічі були подані додаткові пояснення, щодо кожних з яких Львівська міська рада подала свої заперечення.

16. Щодо права сторони подати такі пояснення та заперечення Верховний Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 161 ГПК України під час розгляду справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору винятково у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Згідно із частиною п`ятою цієї статті суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло під час розгляду справи, якщо визнає це необхідним. У цьому разі Верховний Суд не визнавав необхідним одержати від учасників справи додаткові письмові пояснення чи заперечення стосовно окремих питань. Звернення Верховного Суду у судових засіданнях з питаннями до учасників судового процесу, не свідчить про визнання ним необхідним одержання від них письмових пояснень чи заперечень з окремих питань. Сторони мали можливість подати такі пояснення та заперечення у заявах по суті справи, передбачених для стадії касаційного оскарження. Тож відповідно до частини другої статті 118 ГПК України Верховний Суд залишає без розгляду подані поза межами строку на касаційне оскарження додаткові пояснення та заперечення сторін, як заяви по суті справи, що подані поза межами встановлених строків. Схожі за змістом висновки викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18.

17. Також від ТОВ «Рубін-Автоспец» до Верховного Суду надійшло клопотання про передачу справи № 914/1884/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

18. Як з`ясували суди попередніх інстанцій, рішенням Лисиничівської сільської ради від 21.07.2017 № 18-452 було вирішено затвердити детальний план території в урочищі «Свинна-2» в селі Лисиничі Пустомитівського району Львівської області.

19. В подальшому цією ж радою (рішення від 30.03.2018 № 26-656) надано дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,63 га в урочищі «Свинна-2» в селі Лисиничі Пустомитівського району Львівської області для передачі в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

20. 20 вересня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Лисиничівської сільської ради на земельну ділянку площею 1,6248 га, кадастровий номер :01:001:0325 (витяг № 018).

21. Разом з тим рішенням зазначеної ради від 05.10.2018 № 32-835 серед іншого:

- затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6248 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0325) та здійснено реєстрацію речового права на вказану земельну ділянку;

- включено цю земельну ділянку до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону;

- затверджено стартовий розмір річної орендної плати за земельну ділянку у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та визначено термін оренди 10 років;

- встановлено значення кроку земельних торгів у формі аукціону у розмірі 0,5% від стартового розміру річної орендної плати за користування земельною ділянкою;

- вирішено провести торги в порядку, визначеному статтями 137-139 ЗК України.

22. Також 30.11.2018 Лисиничівською сільською радою та ПП «Фірма «Сомгіз» укладено договір № 301118/01-О на організацію та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди терміном на 10 років земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1,6248 га, кадастровий номер :01:001:0325, що розташована в селі Лисиничі (в межах населеного пункту), за умовами якого сторони погодили провести земельні торги не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення офіційної інформації про проведення торгів (пункт 1.2 цього договору).

23. 11 січня 2019 року відбулися відповідні земельні торги у формі аукціону (номер лоту 29427), переможцем яких було визнано учасника № 1 - ТОВ «Рубін-Автоспец», що підтверджується протоколом № 37.

24. За результатами проведених земельних торгів Лисиничівська сільська рада (орендодавець) та ТОВ «Рубін-Автоспец» (орендар) уклали договір оренди від 11.01.2019 № б/н земельної ділянки площею 1, 6248 га, кадастровий номер :01:001:0325, строком на 10 років з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

25. Відповідно до пунктів 5, 9, 12 цього договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 1 791, 31 грн. За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі, у національній валюті України. Розмір річної орендної плати визначається за результатами торгів і становить 53 006, 67 грн в рік та сплачується на поточний рахунок місцевого бюджету Лисиничівської сільради. Орендна плата за наступні роки оренди земельної ділянки перераховується орендарем щомісячно в розмірі 1/12 річної орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації у такі строки: 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (відповідно до Податкового кодексу України).

26. На виконання умов договору від 11.01.2019 № б/н орендодавець передав, а орендар прийняв у фактичне користування земельну ділянку площею 1, 6248 га, кадастровий номер :01:001:0325, що підтверджується актом приймання-передачі від 11.01.2019.

27. Водночас, як свідчить інформаційна довідка від 18.07.2024 № 387341103, 16.01.2019 ТОВ «Рубін-Автоспец» зареєструвало відповідне право оренди земельної ділянки.

28. Надалі ухвалою Львівської міської ради «Про прийняття у комунальну власність та реєстрацію за Львівською міською радою права комунальної власності на об`єкти нерухомого майна територіальної громади Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що увійшла до складу Львівської міської територіальної громади» від 04.11.2021 № 1572 було вирішено зареєструвати Львівській міській територіальній громаді в особі Львівської міської ради право комунальної власності на ряд об`єктів нерухомого майна, у тому числі на земельну ділянку площею 1,6248 га, кадастровий номер :01:001:0325.

29. 07 грудня 2021 року Львівська міська рада зареєструвала право власності на цю земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою № 387341103.

30. Разом з тим згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 16.02.2022 № 10-13-0.10-698/2-22 та від 04.05.2022 № 10-13- 0.10-1162/2-22 протягом 2018 -2019 років витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0325 не видавалися. Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг не відомо про проведення нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки.

31. Відповідно ж до інформації Львівської міської ради від 07.04.2022 № 2403вих-25379 при проведенні розрахунків для укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0325 брався до уваги лист відділу у Пустомитівському районі ГУ Держгеокадастру Львівської області від 29.11.2018 № 18-13-0.29-1360/113-18, за змістом якого середня нормативна грошова оцінка ріллі у Львівській області станом на 01.10.2018 становила 22 049, 66 грн/га. У протоколі земельних торгів від 11.01.2019 № 40 зазначено стартовий розмір річної орендної плати 1 439, 62 грн, а у пункті 5 договору оренди вказано, що нормативна грошова оцінка на дату його укладення становить 1 439 ,62 грн. Оцінка спірної земельної ділянки, застосована при проведенні земельних торгів, становить 28 792,40 грн (1 439, 62 х 100 : 5).

32. Натомість за твердженнями Прокурора орієнтовна нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, у випадку її проведення, могла б становити 1 914 014,4 грн (16248 х 117,80), і як наслідок стартовий розмір річної орендної плати міг би бути 95 700, 72 грн (5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як це встановлено рішенням Лисиничівської сільської ради від 05.10.2018 № 32-835).

33. У зв`язку з цим, у 2022 році Прокурор звертався до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, ТОВ «Рубін-Автоспец», ПП «Фірма «Сомгіз» про визнання недійними результатів проведення земельних торгів, визнання недійсним договору оренди землі від 11.01.2019, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки (справа № 914/1262/22).

34. Постановою Верховного Суду від 12.09.2023 постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2022 у справі № 914/1262/22, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, залишено без змін, а касаційні скарги Прокурора та Львівської міської ради - без задоволення, зокрема, у частині визнання недійсним договору, з тих мотивів, що задоволення такої вимоги без застосування наслідків недійсності правочину не призведе до ефективного захисту прав держави.

35. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для вжиття заходів прокурорського реагування Прокуратур листами від 18.03.2024 № 15/1-335ВИХ-24 та від 11.04.2024 № 15/1-465ВИХ-24 звернувся до Львівської міської ради.

36. У відповіді від 07.05.2024 2403-вих-03951 Львівська міська рада зазначила, що будь-які заходи до захисту інтересів органу місцевого самоврядування щодо спірних земельних ділянок такою не вживатимуться.

37. Відтак на виконання приписів статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Прокурор листом від 15.07.2024 № 15/1-1013ВИХ-24 повідомив Львівську міську раду про подання позову та звернувся до суду із відповідною позовною заявою, що і розглядалась в межах цієї судової справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи, доводів та вимог касаційної скарги

38. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

39. Дослідивши в межах вимог касаційної скарги відповідача наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевіривши з огляду на встановлені фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним господарським судом при ухваленні оскаржуваної постанови норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «Рубін-Автоспец» не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

40. За змістом частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

41. У частині першій статті 16 цього Кодексу унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

42. Положення частини другої статті 16 ЦК України та стаття 20 чинного на момент існування спірних правовідносин ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

43. Згідно з вимогами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

44. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

45. Про це зазначено у частинах першій, третій статті 215 ЦК України.

46. Водночас земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України (стаття 13 Конституції України).

47. Статтею 14 Основного Закону визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

48. Як передбачено статтею 12, частиною першою статті 122 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

49. За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 134 названого Кодексу, земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

50. У відповідності до пункту «г» частини першої, частини четвертої статті 136 ЗК України підготовка лотів до проведення земельних торгів включає отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель» у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї. Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: перелік земельних ділянок або прав на них (із зазначенням кадастрових номерів, площі та їх цільового призначення), які виставляються на земельні торги окремими лотами; стартова ціна лота; строк, інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування нею на земельних торгах, обмеження у використанні земельної ділянки; відомості про особу, уповноважену організатором земельних торгів на укладення (підписання) договору купівлі-продажу, оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги; проєкт договору купівлі-продажу, оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки.

51. За змістом частин першої, другої статті 137 ЗК України організатор земельних торгів через особистий кабінет публікує в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів, до якого додаються документи та матеріали на лот (документація), що підтверджують виконання вимог, визначених частиною третьою статті 135 і частиною першою статті 136 цього Кодексу. Документація щодо кожного лота розміщується організатором земельних торгів в електронній торговій системі як окремий електронний документ, підписаний організатором або його представником та складений за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України.

52. У статті 1 Закону України «Про оцінку земель» міститься визначення, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

53. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель (стаття 5 Закону України «Про оцінку земель»).

54. Статтею 13 цього Закону передбачено випадки, в яких нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться обов`язково, зокрема, для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

55. В силу ж вимог статті 18 ЗУ «Про оцінку земель» проводиться нормативна грошова оцінка земельних ділянок: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

56. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 23 зазначеного Закону).

57. Як вже зазначалось, за встановленими обставинами цієї справи упродовж 2018-2019 років витяги з технічної документації на орендовану ТОВ «Рубін-Автоспец» земельну ділянку не видавалися. При проведенні розрахунків для укладення договору оренди брався до уваги лист відділу у Пустомитівському районі ГУ Держгеокадастру Львівської області від 29.11.2018 № 18-13-0.29-1360/113-18, за змістом якого середня нормативна грошова оцінка ріллі у Львівській області станом на 01.10.2018 становила 22 049, 66 грн/га.

58. Натомість у протоколі земельних торгів від 11.01.2019 № 40 вказано стартовий розмір річної орендної плати 1 439, 62 грн, а у пункті 5 договору оренди зазначено, що нормативна грошова оцінка на дату його укладення становить 1 439 ,62 грн. Оцінка спірної земельної ділянки, застосована при проведенні земельних торгів, становить 28 792,40 грн (1 439, 62 х 100 : 5).

59. З огляду на наведене та ураховуючи, що проведення земельних торгів щодо продажу права оренди на земельні ділянки комунальної власності без здійснення нормативної грошової оцінки цих ділянок суперечить вимогам статті 136 ЗК України, статті 13 Закону України «Про оцінку земель», статтям 15, 21 Закону України «Про оренду землі», Верховний Суд вбачає, що у справі, яка переглядається (№ 914/1884/24), підтвердилися юридичні підстави, з якими закон в силу вимог статей 16, 203, 215 ЦК України пов`язує недійсність правочину, і, як наслідок, також підстави для застосування наслідків його недійсності.

60. Схожі за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27.08.2025 у справі № 914/1887/24 та від 16.09.2025 у справі № 914/1885/24.

61. При цьому правовідносини у зазначених справах та у справі, що переглядається, є подібними за своєю суттю (спори виникли через продаж на земельних торгів прав оренди земельних ділянок комунальної власності, нормативна грошова оцінка яких проведена не була), а також суб`єктним складом, предметом і підставами заявлених позовів та встановленими фактичними обставинами.

62. Цим підтверджується правильність викладених у оскаржуваній постанові висновків апеляційного господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Прокурора про визнання договору оренди землі від 11.01.2019 № б/н недійсним та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

63. Стосовно ж викладених у касаційній скарзі ТОВ «Рубін-Автоспец» доводів Верховний Суд звертає увагу на таке.

64. Посилаючись на висновки, сформульовані у постанові Верховного Суду від 17.04.2025 у справі № 904/186/23, скаржник стверджує про можливості досягнення мети заявленого Прокурором позову у інший, менш обтяжливий спосіб (тобто без визнання оспорюваного договору оренди недійсним в цілому).

65. Однак, ухвалюючи зазначену постанову, суд касаційної інстанції виходив з того, що за встановленими обставинами справи № 904/186/23 земельна ділянка комунальної власності була передана в оренду власнику розташованого на ній нерухомого майна (відповідно це відбувалось без конкурсу). Порушення ж інтересів територіальної громади у цьому разі полягало у незаконній зміні цільового призначення орендованої земельної ділянки, що призвело до зменшення розміру орендної плати за договором оренди. Саме тому Верховний Суд виснував, що належним способом захисту прав територіальної громади у такому випадку є визнання недійсним рішення міської ради в частині зміни цільового призначення землі.

66. З наведеного вбачається, що правовідносини у справах № 904/186/23 та № 914/1884/24 не є подібними, оскільки ТОВ «Рубін-Автоспец» отримало право оренди земельної ділянки за результатами аукціону, а зменшення розміру орендної плати, яке відбулося через відсутність нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки за таких обставин не може бути усунуто інакше ніж шляхом проведення нових торгів, переможець яких запропонує найвищу ціну.

67. Крім того, з огляду на підтверджену вище неподібність правовідносин у справах № 904/186/23 та № 914/1884/24, посилання скаржника на висновки суду касаційної інстанції, наведені у постанові від 17.04.2025 у справі № 904/186/23, щодо необхідності дотримання принципу належного урядування також не можуть бути прийняті до уваги.

68. З аналогічних мотивів відхиленню підлягають і доводи скаржника, суть яких зводиться до того, що законодавцем допускається надання в оренду земельної ділянки у випадку неможливості проведення її нормативної грошової оцінки за об`єктивних обставин (зокрема, не встановлення меж населеного пункту).

69. Цитуючи у цьому контексті у касаційній скарзі висновки, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 та постанові Верховного Суду від 11.02.2025 у справі № 911/2748/21, відповідач залишає поза увагою те, що у зазначених справ земельні ділянки комунальної власності, так само як і у справі № 904/186/23, було передано в оренду на позаконкурсних засадах, що свідчить про відмінність фактичних обставин названих справ та справи № 914/1884/24. При цьому такі обставини мають юридичне значення та зумовлюють відмінності у правовому регулюванні спірних правовідносин.

70. Разом з тим Верховний Суд зауважує, що від викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.05.2016 у справі № 6-824цс16 висновку стосовно відсутності нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як спеціальної підстави недійсності договору оренди землі за земельним законодавством, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 не відступила.

71. При цьому у постанові від 19.11.2025 у справі 914/1887/24 (правовідносини якої, як вже зазначалось, є подібними до правовідносин у цій справі) Верховний Суд, зокрема, виснував про таке:

« 4.10. Як встановлено судами під час розгляду справи № 914/1887/24 по суті, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться обов`язково для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, як унормовано статтею 13 Закону України "Про оцінку земель". Окрім цього, пункт "г" частини четвертої статті 136 Земельного кодексу України передбачає, що підготовка лотів до проведення земельних торгів включає отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї. Відтак, законодавець імперативно вимагає необхідність проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї, та використання нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати.

4.11. З наведеного послідовно та однозначно випливає, що відсутність нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, право на яку продається з аукціону, є неприпустимою, без огляду на об`єктивність чи/та поважність причин, з яких таку оцінку не проведено.»

72. На підставі частини четвертої статті 300 ГПК України, Верховний Суд вбачає за можливе урахувати наведену правову позицію, з якої слідує що право оренди земельної ділянки комунальної власності не може бути продано на аукціоні за відсутності нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки, без огляду на об`єктивність чи/та поважність причин, з яких таку оцінку не було проведено.

73. Тож Верховний Суд констатує, що встановлення причин відсутності нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки має значення при наданні її в оренду на позаконкурсних засадах, тобто без проведення земельних торгів, проте у справі, що переглядається, право оренди земельною ділянкою ТОВ «Рубін-Автоспец» набуто, як переможцем аукціону, і для вирішення спору, що виник між сторонами цієї справи, встановлення зазначених обставин значення не має.

74. У контексті ж доводів скаржника, обґрунтованих посиланнями на принципи добросовісності, належного урядування, заборони суперечливої поведінки, а також втручання у його право мирного володіння своїм майном, Верховний Суд зазначає таке.

75. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду зумовлене інтересом особи в отриманні цієї земельної ділянки за відсутності для цього визначених законом перешкод. Наявність таких перешкод унеможливлює реалізацію відповідного інтересу. Пропозиція нерозумних умов договору, тобто таких, які завідомо є неприйнятними через існування законодавчих заборон і обмежень, а також прийняття іншою стороною таких умов може підтверджувати недобросовісність поведінки обох сторін договору (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20).

76. Отже, ТОВ «Рубін-Автоспец» під час участі у земельних торгах, а також під час укладення договору оренди виходячи, зокрема, з приписів статей 136, 137 ЗК України, які є однозначними, доступними та зрозумілими, знало про відсутність технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку або повинно було та могло, проявивши принаймні розумну обачність і ознайомившись з документацією про Лот, знати про це.

77. У такий спосіб втручання шляхом постановлення судового рішення про недійсність правочину та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку буде відповідати критерію законності. Відповідні норми законодавства доступні, чіткі та передбачувані у питаннях застосування та наслідків їх дії. Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном (в тому числі внаслідок постановлення судового рішення) є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» як щодо вибору засобів примусового виконання, так і щодо встановлення виправданості наслідків виконання в загальних інтересах з метою досягнення мети відповідного закону (Chassagnou and Others v. France, заява №25088/94 та 2 інші, п. 75, ЄСПЛ 1999-III). Це поняття має широке значення, оскільки втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності (рішення від 23.11.2000 у справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»).

78. У цій справі (№ 914/1884/24) «суспільний інтерес» полягає у необхідності правильного застосування законодавства при передачі та отриманні в оренду земель. Так, ЄСПЛ визнає, що саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення від 02.11.2004 у справі «Тригубенко проти України»). Окрім цього, «суспільний інтерес» полягає у забезпеченні економічних інтересів держави, зокрема можливості відчужити спірну ділянку у власність чи користування після проведення її нормативної грошової оцінки, а відтак і забезпечити належне наповнення відповідного бюджету.

79. Таким чином, з огляду на те, що за розрахунком Прокурора стартовий розмір річної орендної плати за користування спірною земельною ділянкою міг би бути істотно більшим ніж той, який було визначено кінцевим за результатами проведених земельних торгів, Верховний Суд зазначає, що постановлення судового рішення про недійсність договору оренди землі та зобов`язання ТОВ «Рубін-Автоспец» повернути земельну ділянку буде виправданим з точки зору задоволення «суспільного інтересу».

80. Добросовісність же є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків. Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб (постанови від 06.07.2020 у справі № 914/2618/16, від 20.07.2020 у справі № 923/196/20, від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, 21.09.2022 у справі № 908/976/19, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20).

81. Як вже було зазначено, з матеріалів цієї справи вбачається, що ТОВ «Рубін-Автоспец» під час участі у земельних торгах, а також при укладенні оспорюваного договору оренди знало, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена, технічна документація з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку відсутня, або повинно було та могло, проявивши принаймні розумну обачність і ознайомившись з документацією на Лот, знати про це, а відтак вказані обставини не свідчать про добросовісність відповідача при отриманні права оренди на земельну ділянку.

82. Отримання майна в оренду, у тому числі за результатами торгів, та подальше укладення договору оренди, передбачає наявність волевиявлення як у їх організатора, так і у переможця (орендаря майна).

83. Відповідач, беручи участь у відповідному аукціоні, знав, яке майно буде реалізовуватись на ньому, та повинен був враховувати вимоги законодавства, в тому числі щодо необхідності проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та, в подальшому, її зазначення у договорі оренди землі.

84. Аналогічних висновків за подібних обставин Верховний Суд дійшов і у постановах від 27.08.2025 у справі № 914/1887/24 та від 16.09.2025 у справі № 914/1885/24. У зазначених постановах у цьому контексті також містяться посилання на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (цим, у свою чергу, відхиляються посилання скаржника на постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 18.09.2025 у справі № 922/82/20).

85. З огляду на наведе, у цьому разі при участі у земельних торгах та укладенні договору оренди землі за їх результатами порушення законодавства, що полягало у придбанні права оренди комунальної земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено, було допущено і орендарем, що спростовує доводи скаржника про його добросовісність та неможливість звернення Львівської міської ради (безпосередньо або Прокурора в її особі) до суду з позовом задля усунення такого відповідного порушення.

86. Викладені у оскаржуваній постанові висновки апеляційного господарського суду повністю узгоджуються з вищенаведеним і жодної їх невідповідності процитованим відповідачем у касаційній скарзі висновкам суду касаційної інстанції щодо добросовісність та заборони суперечливої поведінки (зокрема, постанови від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.11.2019 у справі № 337/474/14-ц, від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц, від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20, від 11.12.2023 у справі № 463/13099/21, від 19.02.2024 у справі № 567/3/22, від 14.05.2024 у справі № 357/13500/18, від 09.09.2024 у справі № 466/3398/21, від 16.06.2021 у справі № 747/306/19, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 04.11.2024 у справі № 532/1550/23, від 21.05.2025 у справі № 369/10615/19, та від 30.07.2020 у справі № 357/7734/18), Верховний Суд не вбачає. До того ж ці висновки Верховного Суду мають загальний характер, а результат їх урахування залежить від фактичних обставин конкретної судової справи.

87. Водночас відхиляючи доводи касаційної скарги ТОВ «Рубін-Автоспец» щодо неналежного суб`єктного складу учасників цієї справи, Верховний Суд зауважує, що висновки, висловлені, зокрема, у постановах суду касаційної інстанції від 13.04.2021 у справі № 904/2344/19, від 04.12.2024 у справі № 369/322/23 та від 21.02.2024 у справі № 925/185/23, на які посилається скаржник, було сформульовано за відсутності встановлення фактичних обставин допущення порушення і іншою стороною правочину, натомість у цій же справі (№ 914/1884/24), як вже зазначалось, порушення допустив і орендар (відповідач у справі), тож відповідні висновки не є релевантними до спірних правовідносин.

88. Так само, цитуючи, зокрема, висновки з постанов Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19, Верховного Суду у справі № 909/207/20, від 26.09.2023 у справі № 910/2392/22, від 12.09.2023 у справі № 914/198/23, від 29.08.2023 у справі № 912/1550/22, від 28.08.2024 у справі № 917/1133/23, від 30.10.2024 у справі № 910/9383/23, від 04.09.2024 у справі № 922/42/24, скаржник залишає поза увагою, що позови у цих справах заявлено не стороною оспорюваного правочину (або у тому числі не стороною правочину), а іншою заінтересованою особою (або Прокурором в її інтересах) і суд виснував, що такий позов має бути заявлено до всіх сторін відповідного правочину, що мають бути відповідачами у справі, натомість у справі, що переглядається, як позивач, в інтересах якого Прокурором заявлено позов, так і відповідач, є сторонами оспорюваного правочину. Тож за такої процесуальної ситуації відповідні висновки не можуть бути ураховані у цій справі.

89. У справі ж № 925/1133/18, про яку також зазначає відповідач у касаційній скарзі, Великою Палатою Верховного Суду вирішувалося питання про наявність / відсутність підстав для представництва інтересів держави Прокурором як самостійним позивачем у разі, коли один орган, уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, Прокурор визначив одним з відповідачів, а інший компетентний (контролюючий) орган Прокурор не зазначив позивачем. При цьому висновку про те, що Прокурор не може (позбавлений права / повноважень) звернутися до суду в інтересах держави в особі уповноваженого органу (у тому числі того, що вчинив порушення, якщо він підтримує позовні вимоги), Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі не робила.

90. Крім того, можливість здійснення Прокурором представництва інтересів держави (територіальної громади) в особі Львівської міської ради у цій справі № 914/1884/24, як і належність суб`єктного складу її учасників, підтверджується і аналогічним складом учасників судового процесу у справах № 914/1885/24 та № 914/1887/24.

91. Ураховуючи все викладене, визначена скаржником та передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстава касаційного оскарження не знайшла свого належного підтвердження під час касаційного провадження, оскільки всі висновки суду касаційної інстанції, на які посилається ТОВ «Рубін-Автоспец», або висловлені Верховним Судом у справах з правовідносинами неподібними до правовідносин у цій справі, або такі висновки мають загальний характер і наведе у оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції їм не суперечить.

92. Разом з тим за змістом пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 1 частини третьої статті 310 названого Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

93. З наведеного слідує, що достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у вигляді не належного дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з підтвердженим обґрунтуванням скаржника заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

94. За таких обставин, недостатніми є доводи ТОВ «Рубін-Автоспец» про неналежне дослідження судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів, з урахуванням непідтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

95. Крім того, безвідносно до викладено Верховний Суд зауважує, що такі доводи скаржника стосуються дослідження судом апеляційної інстанції доказів на підтвердження обставин, які з огляду на викладене у пунктах 71 - 73 цієї постанови не мають значення для вирішення спору, що виник між сторонами цієї справи (у зв`язку з чим Суд не вбачає і підстав для застосування пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України).

96. З огляду на наведене, Верховний Суд вбачає, що всі наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.

97. Інші ж наведені відповідачем у касаційній скарзі аргументи, твердження та заперечення не охоплюються визначеними ним підставами касаційного провадження, тож відповідно не можуть бути оцінені Верховним Судом.

98. Підстав для задоволення поданого ТОВ «Рубін-Автоспец» клопотання про передачу справи № 914/1884/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд касаційної інстанції не вбачає, оскільки належного обґрунтування наявності у цій справі виключної правової проблеми як за якісним, так і за кількісним критерієм відповідач не навів, натомість посилаючись у своєму клопотанні на судову практику Верховного Суду, яка склалася у справах з неподібними до справи № 914/1884/24 правовідносинами, про що детально зазначено у пунктах 68, 69 цієї постанови (також див. пункт 84 цієї постанови).

99. Доводи поданих Прокурором та Львівською міською радою відзивів Верховним Судом ураховуються у тій мірі, що відповідає викладеному у цій постанові.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

100. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

101. Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення ? без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

102. Отже, з огляду на те, що зазначені відповідачем у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного провадження, касаційна скарга ТОВ «Рубін-Автоспец» не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 не може бути скасована з цих підстав.

Розподіл судових витрат

103. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає судове рішення, що оскаржувалося, без змін, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін-Автоспец» залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 у справі № 914/1884/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил