ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Справа № 902/1451/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Романюк Ю.Г.

секретар судового засідання Порєчна Т.Г.

за участю представників сторін:

ініціюючого кредитора: Цурки Н.О., адвоката, ордер серія АІ №1603102 від 08.05.2024

боржника: Карплюк Л.Р., адвоката, ордер серія АА №1691609 від 23.03.26, Романюка І. М., адвоката, ордер серія АІ №1858077 від 27.03.25

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура" на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 19.12.25р. суддею Лабунською Т.І. о 11:44 у м.Вінниці, повний текст складено 24.12.25р. у справі №902/1451/25

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура" (вул. Короленка, буд. 140, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29008, код 42421774)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" (вул. Соборна, буд. 88а, м. Гнівань, Вінницький рн., Вінницька обл., 23310, код 42297001)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.12.25 відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура". Заяву арбітражного керуючого Кандаурової Анни Павлівни про згоду на участь у справі залишено без розгляду.

Не погодившись із винесеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура" 26.12.25 через систему "Електронний суд", звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19 грудня 2025 у справі № 902/1451/25 скасувати. Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект". Визнати Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" із розміром кредиторських вимог 12 508 302,68 грн, з яких: 8 976 026, 68 грн cума заборгованості стягнута з Боржника рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року у справі № 924/936/24; 382 589,57 грн сума збитків внаслідок інфляції за неналежне виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року у справі № 924/936/24 за період з 26.02.2025 по 24.10.2025; 177 799,09 грн 3% річних за неналежне виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року у справі № 924/936/24 за період з 26.02.2025 по 24.10.2025; 50 000,00 грн сума заборгованості стягнута з Боржника додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року у справі № 924/936/24, яке набрало законно сили 02.04.2025; 1360,76 грн сума збитків внаслідок інфляції за неналежне виконання додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року у справі № 924/936/24 за період з 02.04.2025 по 24.10.2025; 846,58 грн 3% річних за неналежне виконання додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року у справі №924/936/24 за період з 02.04.2025 по 24.10.2025; 2 816 400,00 грн упущеної вигоди в порядку ст. 22 ЦК України; 30 280,00 грн витрат з судового збору; 72 000,00 грн авансування витрат арбітражного керуючого; 300 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Одночасно скаржник просить призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну ( АДРЕСА_1 ).

Так, з посиланням на Закон України «Про оборонні закупівлі», ст. ст. 509, 526, 530, 598, 599, 626, 628, 629, 631 ЦК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, постанову КГС ВС від 9 квітня 2020 року у справі № 910/4962/18 вказує, що зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору. Таким чином, закінчення строку дії договору припиняє дію договору, але не припиняє дії зобов`язання за цим договором для сторони, яка не виконала взяті на себе договором обов`язки, але не продовжує автоматично строк дії договору.

Відповідно до п.1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства зазначено дослівно «діючий контракт» не діюче зобов`язання, а саме діючий контракт, тобто чинний, актуальний та такий строк дії якого не закінчився. А отже, на думку скаржника, господарським судом здійснено підміну понять діючого контракту та невиконаного зобов`язання, та безпідставно, продовжено строк дії контракту, який закінчився 31.12.2023, що визнається та не заперечується сторонами.

Також поза увагою, господарського суду залишились доводи ініціюючого кредитора стосовно того, що у підприємства боржника припинено дію дозволу на провадження діяльності з державною таємницею, що стало підставою для одностороннього припинення контрактів з Міноборони, строк дії яких було продовжено до 31.12.2025, що підтверджується листом від 01.07.2025 № 362/9/2259.

Законом України "Про державну таємницю" та іншими підзаконними актами, де відсутність дозволу або його анулювання автоматично ставить під сумнів можливість виконувати секретні роботи, що, є окремою підставою для розірвання/припинення контрактів через невідповідність вимогам доступу до таємниць, оскільки підприємство втрачає право працювати з секретною інформацією.

Таким, чином з огляду на відсутність дозволу на провадження діяльності з державною таємницею та закінчення строку дії договорів поставки, фактично свідчить про відсутність діючих контрактів станом на 19.12.2025, тобто на дату ухвалення оскаржуваної ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу боржник наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.12.2025 залишити без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи викладені в скарзі та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить її задоволити.

Представники боржника заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві. Просять відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представників скаржника та боржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

24.10.2024 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява ТОВ "Хмельницька мануфактура" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд".

Ухвалою суду від 29.10.2025 заяву ТОВ "Хмельницька мануфактура" від 24.10.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" залишено без руху та встановлено спосіб та строк усунення недоліків заяви.

30.10.2025 до суду від ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" надійшло клопотання від 29.10.2025 про відмову в прийнятті заяви ТОВ "Хмельницька мануфактура" про відкриття провадження у справі про банкрутство, посилаючись на п. 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якого суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що він внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони.

31.10.2025 до суду від ТОВ "Хмельницька мануфактура" надійшла заява про усунення недоліків, виявлених судом при огляді заяви від 24.10.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд".

Ухвалою суду від 17.11.2025 заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 19.12.2025. Вказаною ухвалою також призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.12.2025 клопотання ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" від 29.10.2025.

19.12.2025 до суду від ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останнє просить відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" за заявою ТОВ "Хмельницька мануфактура", оскільки боржник має діючі контракти з державним замовником у сфері оборони та включений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів), а, отже, наявні визначені законом підстави для відмови судом у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою ТОВ "Хмельницька мануфактура".

Крім того, боржник вказує, що ТОВ "Хмельницька мануфактура" відомо про чинність вищевказаних контрактів (договорів) та наявність заборгованості з оплати поставленого товару на користь Міністерства оборони України, оскільки саме у справі 936/924/24 (судові рішення долучені заявником) товар з приводу якого у Боржника виникла заборгованість перед заявником було поставлено на користь Міністерства оборони України за договором № 286/3/23/114 від 23.02.2023, а відтак відсутність розрахунків з боку Міністерства оборони України являється причиною невиконання боржником своїх зобов`язань з оплати поставленого товару, а відтак виконання оборонного замовлення прямо стосується виникнення даного боргу.

За змістом п. 11.1 даних договорів сторони чітко погодили, що строк його дії - до 31 грудня 2023, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Відтак, зазначеним пунктом договору строк його дії визначений шляхом вказівки на конкретну подію - проведення повних розрахунків за отриманий товар.

Згідно відповіді Міністерства оборони України від 24.11.2025 за № 220/31/1734 оплата по даним договорам Міністерством оборони України досі не здійснена, а відтак строк дії укладених з Міністерством оборони України державних контрактів №286/3/23/113 від 23.02.2023, №286/3/23/114 від 23.02.2023 триває до настання відповідної події.

Враховуючи наведене, боржник стверджує, що дані державні контракти є діючими у розумінні пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Також боржник вказує, що інше тлумачення суперечить меті пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства та фактично покладає невиправдані негативні наслідки несвоєчасного фінансування оборонних замовлень на їх виконавців, що є неприпустимим з огляду на публічний інтерес у сфері обороноздатності держави.

Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.12.25 відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура". Заяву арбітражного керуючого Кандаурової Анни Павлівни про згоду на участь у справі залишено без розгляду.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

На розгляді колегії суддів підлягає вирішенню питання правомірності відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд".

Згідно з частиною 2 ст. 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

В обґрунтування вимог заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект", заявник ТОВ "Хмельницька мануфактура" посилається на невиконання боржником зобов`язань за Договором поставки №15/12/23Б-КЛП від 15.12.2023 щодо оплати отриманого товару.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.02.2025 у справі №924/936/24 присуджено до стягнення з ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" на користь ТОВ "Хмельницька мануфактура" 7 041 000,00 грн заборгованості за поставлений товар, 858 194,02 грн пені, 209 509,67 грн 3% річних, 734 666,67 грн інфляційних втрат та 132 656,32 грн витрат із сплати судового збору. У задоволенні вимог в частині стягнення пені в розмірі 125 048,08 грн відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.03.2025 у справі № 924/936/24 стягнуто з ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" на користь ТОВ "Хмельницька мануфактура" - 50000,00 грн витрат на правничу допомогу.

У заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хмельницька мануфактура" просить визнати вимоги в сумі 12 360 895,10 грн, з яких:

- 8 976 026, 68 грн сума заборгованості стягнута з боржника рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 у справі № 924/936/24;

- 373 296,34грн сума збитків внаслідок інфляції за неналежне виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 у справі № 924/936/24 за період з 26.02.2025 по 08.09.2025;

- 143 862,33 грн 3% річних за неналежне виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 у справі № 924/936/24 за період з 26.02.2025 по 08.09.2025;

- 50 000, 00 грн сума заборгованості стягнута з Боржника додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2025 у справі № 924/936/24, яке набрало законно сили 02.04.2025;

- 1 309,75 грн сума збитків внаслідок інфляції за неналежне виконання додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2025 у справі №924/936/24 за період з 02.04.2025 по 08.09.2025;

- 657, 53 грн 3% річних за неналежне виконання додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2025 у справі № 924/936/24 за період з 02.04.2025 по 08.09.2025;

- 2 816 400,00 грн упущеної вигоди в порядку ст. 22 ЦК України;

- 30 280,00 грн витрат з судового збору;

- 72 000,00 грн авансування витрат арбітражного керуючого.

- 300 000, 00 грн витрат на правову допомогу.

За змістом частини першої статті 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Відповідно до частин 1-5 ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Поряд з цим, у силу частини восьмої статті 39 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною третьою статті 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Таким чином, стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

За таких обставин, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №904/3251/20).

Отже, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20.

Разом з тим, використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданої заяви з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог. Така правова позиція викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.09.2021 року у справі №910/866/20, від 27.05.2021 у справі №924/556/20, від 07.10.2020 року у справі №914/2404/19, від 11.02.2020 у справі №904/8484/16, від 07.08.2019 року у справі №922/1014/18.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що фактом невиконання боржником зобов`язання перед кредитором не може бути будь-яка заборгованість, а лише та заборгованість, яка є дійсно безспірною та очевидною для всіх учасників справи та суду, тобто не викликає розумного сумніву в її наявності.

Таким чином, для належного відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, суд має ретельно перевірити заяву ініціюючого кредитора та додані до неї документи на предмет відповідності вимогам Кодексу України з процедур банкрутства та інших нормативно-правових актів з метою встановлення на підставі належних та допустимих доказів наявності заборгованості боржника та неможливості виконання боржником грошових зобов`язань і постановити таку ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство, яка має бути обґрунтованою та мотивованою, де будуть встановлені всі ознаки неплатоспроможності боржника.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 03.10.2023 року по справі №913/101/23 наголосив, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника пріоритетним (порівняно з питанням щодо обґрунтованості заявлених кредитором грошових вимог до боржника та визначення їх розміру) є дотримання законодавчих обмежень/заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, які є чинними на дату розгляду та вирішення судом відповідного питання.

Так, абзацом 9 пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що він внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони або вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.

У п. 27 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №920/971/23 від 07.03.2024 визначено: "Виходячи з аналізу абзацу 9 пункту 1-6 розділу "Перехідні та прикінцеві положення" КУзПБ, Верховний Суд вважає слушними доводи Скаржників про те, що для застосування вказаної норми у період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення чи скасування необхідним є встановлення факту внесення боржника до Реєстру та факту наявності діючого контракту з державними замовниками у сфері оборони. При чому обов`язок доказування наведених обставин покладено на боржника.".

Тобто для застосування даних положень, необхідне одночасне поєднання двох складових:

- внесення боржника до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів);

- боржник має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони.

Така заборона, хоча й прямо встановлена Кодексом України з процедур банкрутства, однак є умовною та тимчасовою, застосування її зумовлено введенням воєнного стану в Україні за Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/23, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, №469/2024 від 23.07.2024, №4024-IX від 29.10.2024, №740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, №478/2025 від 14.07.2025, №793/2025 від 20.10.2025. Зокрема, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 20.10.2025 №793/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Отже, на час підготовчого судового засідання воєнний стан в Україні діє, що свідчить про поширення вимог пункту 1-6 розділу "Перехідні та прикінцеві положення" Кодексу України з процедур банкрутства на спірні в цій справі правовідносини за темпоральним критерієм.

Як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції боржник просить суд відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд", оскільки боржник внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючі контракти з державними замовниками у сфері оборони.

В підтвердження наведеного ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" було надано:

- наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України (Мінстратегпром) № 52-ДР від 09.02.2022 "Про внесення товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів);

- державний контракт, укладений з Міністерством оборони України за № 286/3/23/114 від 23.02.2023, на поставку для потреб Збройних сил України індивідуального обмундирування (35810000-5) (Костюм літній польовий з тканини тип 4, клас 7 (без нарукавних знаків "Державний Прапор України до польової форми" захисних кольорів, 30 x 45 мм) (пунктом 11.1 договору сторони погодили, що строк його дії - до 31 грудня 2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання; товар поставлений Міністерству оборони України станом на 19.12.2025 не оплачено);

- державний контракт, укладений з Міністерством оборони України за № 286/3/23/113 від 23.02.2023, на поставку для потреб Збройних сил України індивідуального обмундирування (35810000-5) (Штани костюму літнього польового з тканини тип 4, клас 7 (без нарукавних знаків "Державний Прапор України до польової форми" захисних кольорів, 30 x 45 мм) (пунктом 11.1 договору сторони погодили, що строк його дії - до 31 грудня 2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання; товар поставлений Міністерству оборони України станом на 19.12.2025 не оплачено).

Відтак, включення ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та наявність діючих контрактів з державними замовниками у сфері оборони на поставку товарів оборонного призначення, на думку боржника, унеможливлює відкриття провадження у справі щодо його банкрутства.

Як убачається із матеріалів справи, боржника у цій справі - ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" внесено до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 09.02.2022 № 52-ДР.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи ініціюючого кредитора ТОВ "Хмельницька мануфактура" про те, що у матеріалах справи відсутня інформація, що підтверджена належними та допустимими доказами щодо наявності діючих контрактів з державними замовниками у сфері оборони, до виконання яких залучено боржника виходячи із наступного.

Як зазначає боржник, ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроектбуд" укладено з Міністерством оборони України:

- Договір № 286/3/23/113 від 23.02.2023 про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України), предметом якого є індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Штани костюму літнього польового з тканини тип 4, клас 7).

- Договір № 286/3/23/114 від 23.02.2023 про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України), предметом якого є індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Костюм літній польовий з тканини тип 4, клас 7 (без нарукавних знаків "Державний Прапор України до польової форми" захисних кольорів, 30 x 45 мм).

За змістом п.11.1 вказаних договорів сторони погодили, що строк його дії - до 31 грудня 2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Відповідно до листа директора Департаменту закупівель Міністерства оборони України від № 220/31/1734 від 24.11.2025 вказано, що за інформацією наданою Департаментом фінансів Міністерства оборони України за вищезазначеними договорами за бухгалтерським обліком Міноборони (централізовані розрахунки) станом на 20.11.2025 обліковується прострочена кредиторська заборгованість на загальну суму 98 853 204,00 грн. в тому числі: за договором від 23.02.2023 № 286/3/23/113 - у сумі 11 576 568,00 грн.; за договором від 23.02.2023 № 286/3/23/114 - у сумі 87 276 636,00 грн.".

Як зазначає боржник за вказаними вище договорами ним було поставлено на користь Міністерства оборони України товар.

Однак, Міністерство оборони України по сьогоднішній день не оплатило заборгованість за договорами № 286/3/23/114 від 23.02.2023 та № 286/3/23/113 від 23.02.2023 на загальну суму 98 853 204,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про оборонні закупівлі» державний контракт (договір) - угода, укладена у письмовій формі державним замовником від імені держави з виконавцем відповідно до затверджених планів закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч.1 ст.628 ЦК визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

Частиною першою статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.11 ст.526 ЦК).

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Приписи статті 599 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування).

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст.599 ЦК, такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, відповідно до висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі №910/9072/17.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 щодо змісту понять "строк договору", "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" відзначила таке:

"29. Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

30.Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

31. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

32. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

33. Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

34. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

35. З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання".

52. Отже, "строк дії договору" та "строк/термін виконання зобов`язання" за своїм юридичним змістом не є тотожними поняттями, та в залежності від умов договору, укладеного між сторонами, останні можуть як співпадати між собою, так і бути відмінними один від одного.»

Зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.

Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору (Постанова КГС ВС від 9 квітня 2020 року у справі №910/4962/18).

Таким чином, колегія суддів зауважує, що закінчення строку дії договору припиняє дію договору, але не припиняє дії зобов`язання за цим договором для сторони, яка не виконала взяті на себе договором обов`язки, але не продовжує автоматично строк дії договору.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до п.1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства зазначено саме «діючий контракт» не діюче зобов`язання, а саме діючий контракт, тобто чинний, актуальний та такий строк дії якого не закінчився, при цьому, жодної відсилочної норми до невиконаного зобов`язання вказаний пункт не має.

А отже, на переконання колегії суддів господарський суд прийшов до помилкового висновку що контракти є діючими, оскільки в частині проведення розрахунків - дія зазначених договорів не припинена (діючі в частині зобов`язань за розрахунками), оскільки станом на час розгляду справи вказані розрахунки не проведені.

Разом з тим, доводи скаржника про те, що у боржника припинено дію дозволу на провадження діяльності з державною таємницею, що стало підставою для припинення контрактів від 10.12.2020 за №362/7/20/246 та від 05.11.2021 за № 362/7/21/200 з Міністерством оборони України, що підтверджується листом від 01.07.2025 № 362/9/2259 не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки це є інші договори, на які боржник в суді першої інстанції взагалі не посилався вказуючи про наявність у нього діючих контрактів.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував в сукупності усіх обставин та помилково постановив оскаржувану ухвалу з порушенням наведених вище норм, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в апеляційному порядку з направленням справи на подальший розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржена ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька мануфактура" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.12.25 у справі №902/1451/25 задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.12.25 у справі №902/1451/25 скасувати.

3. Справу № 902/1451/25 передати для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст постанови складений "30" березня 2026 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Романюк Ю.Г.