ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 березня 2026 року м. ХарківСправа № 922/1025/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву заступника керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова (вх. № 1025/26 від 26.03.2026) про забезпечення

позову Заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002) , в інтересах держави , Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м.Харків, 61003; )
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон. Харків" (вул. Чичибабіна, буд. 7, м. Харків, 61058; ), , 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Бротей" (вул.Чичибабіна, буд. 9, м. Харків, 61058; )
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Застуник керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова 26.03.2026 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, в якій просив суд усунути перешкоди власнику - Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :08:004:0020, загальною площею 3,6930 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4, шляхом:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон.Харків" звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:004:0020, загальною площею 3,9630 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4, з одночасним приведенням її у придатний для використання стан, у тому числі шляхом знесення нежитлової будівлі літ. "Д-1" загальною площею 72 кв.м, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4;

- припинення володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон.Харків" житловими будівлями: літ. "З-1" загальною площею 52 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4;

- скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ХК 65 від 23.07.2020 по об`єкту Реконструкція нежитлових будівель літ. "Д-1", літ. "З-1" під індивідуальні житлові будинки по вул. Наринській, 4 у м.Харкові.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказані нежитлові будівлі (під літ. "З-1" та "Д-1") за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4, що зареєстровані за ТОВ "Таліон.Харків" як нерухоме майно, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності за відсутності правовстановлюючих документів, дозвільних документів, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, збудовані об`єкти у встановленому законом порядку в експлуатацію не прийнято, є самочинними, а тому в силу ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності у ТОВ "Таліон.Харків" та інших осіб, у тому числі - ТОВ "Бротей", ТОВ "Фірма "Креноль" та ТОВ "Фірма "Арка" не виникло.

Разом з позовною заявою прокурором подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Таліон.Харків" заборони відчуження, реєстрації похідних прав, поділу, об`єднання та вчинення інших реєстраційних дій щодо нежитлових будівель: літ. "3-1" загальною площею 52 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4 до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Дослідивши подані позивачем разом із позовною заявою та заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із заяви позивача, рішенням 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.04.2018 № 1049/18 "Про надання дозволу на розроблення з документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" надано ТОВ "Бротей" дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовно 11,2364 га із земель територіальної громади м. Харкова для будівництва житлового комплексу по вул. Наринській, 4. Будівництво об`єкту виконати з урахуванням знесення нежитлових будівель літ. "3-1", літ. "Ж-1", "Е-1", літ. "Д-1", літ. "Г-1" по АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ "Бротей" (п. 6 Додатку 2 вказаного рішення).

У землевпорядній документації наявні копії договорів купівлі-продажу, які підтверджують, що ТОВ "Бротей" є власником вказаних будівель, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4, а саме:

1. Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01.03.2018 (№ 412) укладений між ТОВ "Фірма "Креноль" () та ТОВ "Бротей", відповідно до якого останнє стало власником /2 частини нежитлових будівель: літ. "3-1", загальною площею 52 кв.м, літ "Ж-1" загальною площею 57, 1 кв.м, літ. "Е-1", загальною площею 55,8 кв.м, літ. "Д-1", загальною площею 50,5 кв.м, літ. "Г-1", загальною площею 51 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.03.2018 (№ 418) укладений між ТОВ "Фірма "Креноль"() та ТОВ "Бротей", відповідно до якого останнє стало власником 14 частини нежитлових будівель: літ. "3-1", загальною площею 52 кв.м, літ "Ж-1", загальною площею 57, 1 кв.м, літ. "Е-1", загальною площею 55,8 кв.м, літ. "Д-1", загальною площею 50,5 кв.м, літ. "Г-1", загальною площею 51 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зазначених договорах купівлі-продажу будь-які відомості щодо земельних ділянок, на яких розташовані відповідні нежитлові будівлі, не вказані.

Крім того, наявні копії технічних паспортів на вказані будівлі.

При цьому відповідно до технічних паспортів, загальна площа будівель літ. "3-1", літ. "Ж-1", літ. "Е-1", літ. "Д-1", літ. "Г-1" складає 266, 4 кв.м, будь-які дані про земельну ділянку у вказаних технічних паспортах відсутні.

Тобто загальна площа земельної ділянки під вказаними будівлями складає 266,4 кв.м, що складає лише 0,24% від загальної площі земельної ділянки.

За результатом розгляду вказаного проекту землеустрою Управління відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадстру у Харківській області склало висновок № 5675/82-18 від 19.06.2018 щодо погодження проекту та вважало за можливе відвести ТОВ "Бротей" земельну ділянку площею 11,2364 га.

У подальшому Харківською міською радою прийнято рішення № 1359/18 від 19.12.2018 "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками та надання згоди на прийняття земельних ділянок у власність територіальної громади м. Харкова", відповідно до п. 7 додатку 1 до якого:

7. ТОВ "Бротей":

7.1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова для будівництва житлового комплексу по вул. Наринській, 4.

7.2. Надати ТОВ "Бротей" в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :08:004:0013) площею 11,2364 га із земель територіальної громади м.Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва житлового комплексу по вул. Наринській, 4 до 31.12.2023.

7.3. Будівництво об`єкту виконати з урахуванням знесення нежитлових будівель літ. "3-1", літ. "Ж-1", літ. "Е-1", літ. "Д-1", літ. "Г-1" по АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ "Бротей".

7.4. Скасувати п. 29 додатку 1 до рішення 22 сесії Харківської міської ради 7 скликання № 1231/18 від 17.10.2018 як не виконаний.

Оскільки вказані рішення Харківської міської ради про надання дозволу на розробку проекту та передачу земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0013 не відповідають вимогам чинного законодавства, Харківською місцевою прокуратурою № 1 17.02.2020 пред`явлено позов до Харківської міської ради та ТОВ «БРОТЕЙ» про визнання незаконними та скасування пункту 6 Додатку до рішення 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.04.2018 № 1049/18 та пункту 7 Додатку 1 до рішення № 1359/18 від 19.12.2018.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2020 у справі №922/443/20 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 6.1 Додатку 2 до рішення 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 18.04.2018 № 1049/18 та п. 7.1 Додатку 1 рішення від 19.12.2018 №1359/18 "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками та надання згоди на прийняття земельних ділянок у власність територіальної громади м. Харкова", в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням заступником керівника Харківської обласної прокуратури подано апеляційну скаргу, яка постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 задоволена частково та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано пункт 6 Додатку 2 до рішення 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 18.04.2018 № 1049/18; визнано незаконним та скасовано підпункти 7.1, 7.2, 7.3 пункту 7 Додатку 1 рішення 24 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками та надання згоди на прийняття земельних ділянок у власність територіальної громади м. Харкова» від 19.12.2018 № 1359/18; закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування підпункту 7.4. пункту 7 Додатку 1 рішення 24 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками та надання згоди на прийняття земельних ділянок у власність територіальної громади. Харкова" від 19.12.2018 № 1359/18.

Харківська міська рада та ТОВ "Бротей", не погодившись із вказаною постановою, подали касаційні скарги, які постановою колегії суддів КГС Верховного Суду від 11.08.2021 залишено без задоволення.

Таким чином, рішення про надання дозволу ТОВ "Бротей" для будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :08:004:0013 скасоване, що свідчить про відсутність будь-яких законних прав щодо використання останньої.

Разом з цим, ТОВ "Бротей" (продавець) 03.08.2020 укладає договір купівлі-продажу з ТОВ "Таліон.Харків" (покупець), який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2394.

Пунктом 1 вказаного Договору передбачено, що продавець передає (продає) у власність покупця, а покупець приймає (купує) у власність житловий будинок літ. "3-1", житловий будинок літ. "Д-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та сплачує за нього певну грошову суму.

Опис нерухомого майна: житловий будинок літ. "3-1" загальною площею 52 кв.м, житловою площею 36,5 кв.м; житловий будинок літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м.

Тобто договір купівлі-продажу укладається під час судового розгляду позову Харківської місцевої прокуратури № 1 до Харківської міської ради та ТОВ "Бротей".

Крім того, покупцю - ТОВ "Європартнер Компані" було достовірно відомо про судовий розгляд, оскільки одним із засновників (учасників) та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Бротей" є ОСОБА_1 , який, у свою чергу, є єдиним засновником (учасником) та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Таліон.Харків" (вказане підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Також договір укладався між директором ТОВ "Бротей" ОСОБА_1 та директором ТОВ "Таліон.Харків" ОСОБА_2 , які, у свою чергу, є засновниками (учасниками) та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "Бротей".

При цьому в пункті 6 Договору купівлі-продажу від 03.08.2020 № 2394 продавець повідомляє, що нерухоме майно, що є предметом цього договору, розташоване на земельній ділянці площею 11,2364 га, кадастровий номер :08:004:0013, яка знаходиться у комунальній власності. Однак нічого не зазначено на якій підставі вказана земельна ділянка використовується ТОВ "Бротей".

У пункті 2 Договору вказано, що нерухоме майно, зазначене у пункті 1 цього Договору, належить Продавцю на праві власності:

- нежитлова будівля літ. "3-1" наступним чином: 1/2 частка - на підставі Договору купівлі-продажу частини нежитлових будівель, посвідченого 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 412, право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., номер запису про право власності: 25087430; 1/2 частка - на підставі Договору купівлі-продажу частини нежитлових будівель, посвідченого 02 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 418, право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 02 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., номер запису про право власності: 25108511; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- нежитлова будівля літ. "Д-1" наступним чином: 1/2 частка - на підставі Договору купівлі-продажу частини нежитлових будівель, посвідченого 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 412, право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., номер запису про право власності: 25087890; 1/2 частка - на підставі Договору купівлі-продажу частини нежитлових будівель, посвідченого 02 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 418, право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 02 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., номер запису про право власності: 25108622; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ТОВ "Бротей" стало власником житлових будівель літ. "3-1" загальною площею 52 кв.м та літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м, а також нежитлових будівель літ. "Г-1", літ. "Е-1" та "Ж-1" на підставі договору № 412 від 01.03.2018 та договору № 418 від 02.03.2018, укладених з ТОВ "Фірма "Креноль", які посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І.

Вивченням вказаних договорів встановлено, що у пункті 2 вказаних Договорів передбачено, що нежитлові будівлі літ. "Г-1", літ. "Е-1", літ. "Ж-1", літ. "3-1", літ. "Д-1" по вул. Наринській, 4 належать ТОВ "Фірма "Креноль" згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до нього:

- право власності на нежитлову будівлю літ. "3-1" зареєстровано Зміївською міською радою Харківської області 07.11.2017, номер запису про право власності 23269056, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 103162769, виданий Зміївською міською радою Харківської області 09.11.2017;

- право власності на нежитлову будівлю літ. "Ж-1" зареєстровано Зміївською міською радою Харківської області 07.11.2017, номер запису про право власності 23268648, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 103160213, виданий Зміївською міською радою Харківської області 09.11.2017;

- право власності на нежитлову будівлю літ. "Е-1" зареєстровано Зміївською міською радою Харківської області 07.11.2017, номер запису про право власності 23268333, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 103158073, виданий Зміївською міською радою Харківської області 09.11.2017;

- право власності на нежитлову будівлю літ. "Д-1" зареєстровано Зміївською міською радою Харківської області 07.11.2017, номер запису про право власності 23268056, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 103156265, виданий Зміївською міською радою Харківської області 09.11.2017;

- право власності на нежитлову будівлю літ. "Г-1" зареєстровано Зміївською міською радою Харківської області 07.11.2017, номер запису про право власності 23267791, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 103154565, виданий Зміївською міською радою Харківської області 09.11.2017.

Опрацюванням інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр) за реєстраційними номерами вказаних об`єктів нерухомого майна встановлено наявність довідок та технічних паспортів на вказані будівлі, виданими ТОВ "Коммерц Про".

Так, вивченням довідок від 31.10.2017, виданих ТОВ "Фірма "Креноль", встановлено, що нежитлові будівлі літ. "З-1" загальною площею 52,0 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м належать ТОВ "Фірма "Креноль" на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2001, зареєстрованого КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 21.08.2001 за реєстровим №2108, хоча з даних Реєстру встановлено, що 07.11.2017 документом, який подано для реєстрації зазначено договір купівлі-продажу від 14.02.2002.

Договір купівлі-продажу від 14.02.2002, укладений між ТОВ "Фірма "Креноль" (покупець) та ТОВ "Фірма "Арка" (продавець).

ТОВ "Фірма "Арка" вказане нерухоме майно належало на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2001, зареєстрованого КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 21.08.2001 за № 2108.

Також, в реєстрі будівельної діяльності наявна інформація щодо об`єкта будівництва: "Реконструкція нежитлових будівель літ. "Д-1", літ. "3-1" під індивідуальні житлові будинки по вул. Наринській, 4 у м. Харкові" (повідомлення про початок виконання будівельних робіт № 450 від 15.05.2020 (реєстраційний номер документа ХК 2), декларація про готовність до експлуатації об`єкта від 23.07.2020 № ХК 65, замовник: ТОВ "Бротей").

Зазначені документи зареєстровані Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Згідно з ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затверджених наказом Мінрегіону України від 04.06.2014 № 163:

реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг (п. 3.21).

При цьому, з відповіді Департаменту реєстрації Харківської міської ради №1311/0/5 0-26 від 13.03.2026, отриманої на запит окружної прокуратури № 50-100-1176вих-26 від 03.03.2016, встановлено, що з інформації КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", що інвентаризаційні або реєстраційні справи на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4 не обліковуються.

Крім того, відповідно до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна № 2911 від 19.02.2002, які належать юридичним особам, копія якого міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" посвідчує, що нежитлові будівлі літ. "Г-1" загальною площею 51 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м, літ. "Е-1" загальною площею 55,8 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 57,1 кв.м, літ. "З-1" загальною площею 52 кв.м, літ. "И-1" загальною площею 50,4 кв.м, розташовані по вул. Наринській, 4, зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Креноль" на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2002 та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 2911.

Листом Департаменту реєстрації Харківської міської ради № 1567/0/50-26 від 18.03.2026, наданого на запит окружної прокуратури від 13.03.2026 № 50-100-1433вих-26, повідомлено, що за інформацією КП "БТІ" інвентаризаційна справа по вул. Наринській, 4 не обліковується.

Також Департамент зазначає, що в реєстровій книзі нежитлового фонду запис під реєстровим № 2911 відсутній.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, бюро технічної інвентаризації до 01.01.2013 були монополістами у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Одночасно, БТІ до 01.01.2013 були єдиними уповноваженими суб`єктами у сфері технічної інвентаризації об`єктів нерухомості.

Отже, як вказує прокурор, ТОВ "Бротей" здійснювало реконструкцію неіснуючих нежитлових приміщень.

Крім того, вивченням договорів купівлі-продажу від 14.02.2002, укладеного між ТОВ "Фірма "Арка" та ТОВ "Фірма "Креноль", від 01.03.2018 № 412, укладеного між ТОВ "Фірма "Креноль" та ТОВ "Бротей", від 02.03.2018 № 418, укладеного між ТОВ "Фірма "Креноль" та ТОВ "Бротей", встановлено відсутність будь-яких даних про земельну ділянку, на якій нежитлові будівлі розташовані та права користування щодо неї.

Крім того, відсутні будь-які відомості про вказані нежитлові будівлі в проекті внесення змін до генерального плану м. Харкова станом на 2019 рік, розроблених ТОВ "Фірма Сатор" та затверджених рішенням Харківської міської ради від 18.12.2019 № 1902/19.

Єдиний адресний реєстр міста Харкова не містить інформацію про об`єкт адресації Наринська, 4 у м. Харкові з поділом на літерацію.

Також, відповідно до даних аерокосмічної зйомки місцевості, в районі вулиці Наринської у м. Харкові (за даними Google Earth Pro) у період з 16.11.2000 по 14.07.2021 будь-які будівлі по вул. Наринській, 4 у м. Харкові відсутні. При цьому, станом на 20.02.2022 нежитлової будівлі вже наявні.

Таким чином, слід дійти висновку, що нежитлові будівлі по вул. Наринській, 4 у м. Харкові з`явилися у період з 14.07.2021 по 20.02.2022.

Також вивченням витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 23.07.2020 (реєстраційний номер ХК 65) встановлено відсутність даних про земельну ділянку, на якій розташовані нежитлові будівлі.

Вказана інформація в сукупності з наявними відомостями в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Публічній кадастровій карті, генеральному плані м. Харкова, Єдиному адресному реєстрі міста Харкова тощо, свідчить про факт фізичної відсутності перелічених 6 нежитлових будівель на момент укладення вищевказаних договорів купівлі-продажу та подання документів, що дозволяли право на будівництво за декларативним принципом.

Водночас встановлено, що ТОВ "Фірма "Арка" і ТОВ "Фірма "Креноль" припинили свою діяльність, про що до ЄДРПОУ внесені відповідні записи від 01.12.2016 та 03.07.2018.

Перелічені договори купівлі-продажу, повідомлення про початок виконання будівельних робіт і декларація про готовність до експлуатації об`єкта складені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими документами, вони містять недостовірні відомості щодо наявності нежитлових будівель літ. "3-1", "Д-1". Реальною метою їх складання було отримання юридичними особами прав на земельні ділянки, на яких нібито розташовувались вказані будівлі, поза передбаченою чинним законодавством конкурсною процедурою.

Оскільки зазначене майно фактично відсутнє на земельній ділянці комунальної форми власності з кадастровим номером :08:004:0013, а також те, що під час судового розгляду справи № 922/443/20 щодо скасування рішень, якими надано в оренду вказану земельну ділянку ТОВ "Бротей", яке, як зазначалось, під час судового розгляду продало нерухоме майно ТОВ "Таліон.Харків" (якому було відомо про фактичну відсутність нерухомого майна), то відсутні підстави для надання земельної ділянки без проведення торгів, які як імперативна вимога передбачена в ст.134 Земельного кодексу України.

При цьому, ТОВ "Європартнер Компані" у 2021 році (як зазначалося вище, під час судового розгляду справи № 922/443/20 про скасування рішень, якими надано в оренду вказану земельну ділянку з кадастровим номером :08:004:0013 ТОВ "Бротей") звернулося до Харківської міської ради про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу вказаної земельної ділянки.

Рішенням 4 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 21.04.2021 №101/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 11,2364 га (кадастровий номер :08:004:0013) комунальної форми власності за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва житлового комплексу по вул. Наринській, 4 (Київський район). Фінансування робіт із землеустрою забезпечити за рахунок коштів ТОВ "Європартнер Компані" згідно угоди, укладеної з розробником документації із землеустрою (п. 19 додатку 2 вказаного рішення).

Пунктом 3 вказаного рішення визначено: попередити осіб, зазначених у додатках, що земельні ділянки для експлуатації та обслуговування об`єктів буде надано у користування окремими рішеннями після надання документації із землеустрою, погодженої у встановленому законодавством порядку.

Згідно з даними технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки територіальної громади м. Харкова для будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , розробленою фізичною-особою підприємцем Бусловою Мариною Олегівною на підставі рішення міської ради та договору на виконання робіт № 042/0521 від 18.05.2021, встановлено, що земельні ділянки № 1 (згідно даних державного земельного кадастру має кадастровий номер :08:004:0020) та № 2 (згідно даних державного земельного кадастру має кадастровий номер :08:004:0021) мають форми багатокутників.

На земельній ділянці № 1 (згідно даних державного земельного кадастру має кадастровий номер :08:004:0020) знаходяться нежитлові будівлі літ. "З-1" та літ. "Д-1".

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля літ. "З-1" та нежитлова будівля літ. "Д-1" належить на праві приватної власності ТОВ "Таліон.Харків" на підставі договору купівлі-продажу №2394 від 03.08.2020, укладеного між ТОВ "Бротей" та ТОВ "Таліон.Харків", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В.

Згідно із заявою № 05/08-111 від 05.08.2020, ТОВ "Таліон.Харків" не заперечує та надає згоду на поділ земельної ділянки територіальної громади м.Харкова для будівництва житлового комплексу за адресою: вул. Наринська, 4 у Київському районі м. Харкова.

На земельній ділянці № 2 (згідно з даними державного земельного кадастру має кадастровий номер :08:004:0021) знаходяться нежитлові будівлі літ. "Ж-1", літ. "Е-1" та літ. "Г-1".

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житлові будівлі літ. "З-1" та літ. "Д-1" належать на праві приватної власності ТОВ "Таліон.Харків", на підставі договору купівлі-продажу № 2394 від 03.08.2020, укладеного між ТОВ "Бротей" та ТОВ "Таліон.Харків", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В.

Земельні ділянки, що утворюються в результаті поділу, відносяться до категорії земель - землі житлової та громадської забудови (код згідно КВЦПЗ (Класифікація видів цільового призначення земель) - 02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури).

Вивченням актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр) встановлено, що земельні ділянки з кадастровим номером :08:004:0020, загальною площею 3,6930 га, та з кадастровим номером :08:004:0021, загальною площею 7,5434 га, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4, є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру та жодного речового права, зокрема, права оренди за жодним суб`єктом не зареєстровано.

Разом з цим встановлено, що за вказаною адресою та на земельній ділянці з кадастровим номером :08:004:0020, загальною площею 3,6930 га, розташовані житлова будівля літ. "З-1" загальною площею 52 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), житлова будівля літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), які як зазначено вище належать на праві приватної власності ТОВ "Таліон.Харків" на підставі договору купівлі-продажу № 2394 від 03.08.2020.

При цьому, вивченням договору купівлі-продажу № 2394 від 03.08.2020, укладеного між ТОВ "Бротей" та ТОВ "Таліон.Харків", у пункті 6 договору викладено, що продавець повідомляє, що нерухоме майно, що є предметом цього договору, розташоване на земельній ділянці площею 11,2364 га, кадастровий номер :08:004:0013, яка знаходиться у комунальній власності та в подальшому була поділена на з кадастровим номером :08:004:0020, загальною площею 3,6930 га, та з кадастровим номером :08:004:0021, загальною площею 7,5434 га. Однак нічого не зазначено про право користування вказаною земельною ділянкою.

Згідно з даними аерокосмічної зйомки місцевості в районі вулиці Наринської у м. Харкові (за даними Google Earth Pro), станом на 02.06.2024 на земельній ділянці з кадастровим номером :08:004:0020 наявна одна нежитлова будівля, яка згідно даних технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Наринській, 4 у Київському районі м. Харкова, є нежитловою будівлею літ. "Д-1".

Також оглядом земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0020, проведеного 04.03.2026 в рамках кримінального провадження № 0000047 від 13.02.2025, встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташована нежитлова капітальна споруда (будівля) площею 0,0072 га (72 кв.м).

Із співставленням даних технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Наринській, 4 у Київському районі м. Харкова, вказана капітальна споруда (будівля) є нежитловою будівлею літ. "Д-1".

Також під час проведення огляду земельної ділянки за місцем розташування нежитлової будівлі літ. "З-1" (за даними технічної документації щодо поділу земельної ділянки) встановлено відсутність будь-якого об`єкта будівництва.

Вказане в сукупності , на думку прокурора, свідчить про самочинне будівництво на земельній ділянці комунальної форми власності та порушує можливість територіальної громади міста Харкова в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :08:004:0020, яка підлягає звільненню від вказаної нежитлової будівлі, детальне правове та фактичне обґрунтування чого наведено прокурором у позовній заяві.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення свого позову, прокурор посилається на наявність у ТОВ "Таліон.Харків" правомочностей власника майна, а відтак можливість у будь-який момент, у тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним майном на користь третіх осіб, внаслідок чого, у разі задоволення позову, виконання рішення суду в цій справі буде неможливим.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як зазначено вище, позовними вимогами є припинення володіння ТОВ "Таліон.Харків" нежитловими будівлями, а також їх знесення.

У разі задоволення позовних вимог відповідач у справі - ТОВ "Таліон.Харків" втратить права власника щодо спірного майна.

Водночас, без встановлення обмежень на час розгляду справи фактичний власник спірного нерухомого майна ТОВ "Таліон.Харків" може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час.

Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вчинення будь-яких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким це майно може бути передане в оренду або іншим чином відчужено.

Отже, наявність у ТОВ "Таліон.Харків" правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, у тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним майном на користь третіх осіб.

Крім того, на думку прокурора, ТОВ "Таліон.Харків", знаючи про наявність судового спору, з метою ускладнення у майбутньому виконання судового рішення, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. 136, 137 ГПК України вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова КГС ВС від 04.05.2023 у справі №916/3710/22).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова ВП ВС від 12.02.2020 у справі № 3 81/4019/18, постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб (постанова КГС ВС від 06.12.2023 №917/805/23).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

У постанові від 04.09.2025 у справі № 914/444/25 Верховний Суд звернув увагу на те, що наявність у відповідача правомочностей власника спірного майна вказує на можливість у будь-який момент (в тому числі під час розгляду судом цієї справи, але до прийняття остаточного рішення) розпорядитися цим майном на користь третіх осіб, що може призвести до неможливості виконання рішення в цій справі про витребування спірного майна.

Отже, існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення про витребування його з володіння відповідача в разі задоволення такого позову.

Вказані способи забезпечення позову відповідають заявленим позовним вимогам, оскільки спір є реальним, власником майна, яке є предметом спору, є ТОВ "Таліон.Харків", а відсутність обтяжень не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на нерухоме майно, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (зазначені висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постанові Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23).

Враховуючи те, що державна реєстрація права приватної власності на спірну нежитлову будівлю на даний час унеможливлює здійснення територіальною громадою в особі Харківської міської ради законних повноважень розпорядника земельної ділянки, її відчуження чи здійснення інших реєстраційних дій може у майбутньому істотно ускладнити або навіть унеможливити поновлення порушених інтересів держави в особі зазначеного органу.

Зазначене може призвести до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення прокурора з іншим позовом для захисту порушених інтересів держави.

Безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або передача права власності на майно іншім особам, які не беруть участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 19.12.2018 у справі № 910/9254/18.

Проаналізувавши предмет та підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку, що прокуратура має обґрунтоване припущення про існування реальної загрози того, що відповідач, виступаючи зареєстрованим власником спірного майна, може розпорядитись останнім шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб та/або вчинити дії щодо зміни об`єкта нерухомого майна (зміна цільового призначення та/або поділ/об`єднання тощо), що, в свою чергу, призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави в межах даної справи, без нових звернень до суду. Відтак, вказане фактично знівелює мету судового захисту та матиме наслідком не поновлення прав та інтересів держави.

Наразі правова позиція Верховного Суду полягає в тому, що слід розрізняти види забезпечення позову у вигляді арешту майна та заборони відчуження такого майна відповідачу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 пояснив, чим арешт майна відрізняється від заборони на відчуження майна.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

При цьому, слід звернути увагу на те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову. Обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Суд при вирішенні даного питання повинен надати оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін.

Таким чином, арешт є більш широким заходом забезпечення позову, оскільки включає в себе не тільки заборону на відчуження майна, а й інші обмеження у праві розпорядження майном, в той час як заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна є вичерпним обмеженням та заходом, який не розповсюджується на інші права власника щодо цього майна, що є суттєвим в процесі виконання ухвали суду.

Можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна, узгоджується з усталеною практикою розгляду справ Верховним Судом, зокрема, справи № 175/1480/21 (постанова від 09.12.2021), справи № 161/13 664/20 (постанова від 31.03.2021), справи №757/63060/19-ц (постанова від 11.03.2021).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підставі для забезпечення позову прокурора шляхом встановлення ТОВ "Таліон.Харків" () заборони відчуження, реєстрації похідних прав, поділу, об`єднання та вчинення інших реєстраційних дій щодо нежитлових будівель: літ. "З-1" загальною площею 52 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4 до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (Постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/4669/21).

Спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки спір є реальним, власником спірного майна є відповідач, майно, відносно якого прокурор просить встановити заборону на відчуження, повністю відповідає обсягу позовної вимоги та існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідні дії щодо спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення про повернення майна з володіння відповідачів в разі задоволення такого позову.

При цьому слід зазначити, що обраний захід забезпечення позову на період розгляду судом спору, не буде перешкоджати діяльності відповідача, оскільки не позбавляє останнього прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, а лише тимчасово обмежує право Відповідача розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна та вчиняти дії, спрямовані на зміну об`єкта нерухомого майна.

Отже, вказаний захід має наслідком лише збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

У випадку відмови у даному позові відповідачу не може бути завдано значних збитків, оскільки забезпечення позову не створить жодних перешкод у їх відшкодуванні.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими, їх дія пов`язана з перебуванням справи у провадженні суду та обмежена встановленими ст. 145 ГПК України часовими межами. У цей період відповідні заходи мають легітимну мету, прямо передбачену національним законодавством, а саме забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову, тому їх вжиття не може оцінюватися як втручання у право особи на мирне володіння майном.

Отже, обрані заходи забезпечення позову є співмірними із правом, за захистом якого звернувся прокурор. Правові наслідки їх застосування не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав відповідача, однак їх незастосування може унеможливити виконання в майбутньому рішення суду.

Невжиття заходів забезпечення позову нівелює мету звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави, адже повторне ініціювання нових судових спорів з метою їх поновлення потребуватиме значних як правових, так і фінансових витрат, покладення яких на державу буде неправомірним, а можливо й надмірним тягарем.

Зважаючи на викладене, невідворотні негативні наслідки, які можуть настати внаслідок невжиття заходів забезпечення вочевидь переважають негативні наслідки від їх вжиття.

Заявлені прокуратурою заходи забезпечення позову відповідають приписам пунктам 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України (накладення арешту, заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору), безпосередньо стосуються предмета спору за відповідним позовом, а також узгоджуються з критеріями співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та можуть забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Дослідивши підстави, викладені в заяві про забезпечення позову в її обґрунтування, та додані до позовної заяви матеріали, приймаючи до уваги, що між предметом позову та запропонованими прокурором заходами до його забезпечення вбачається прямий зв`язок, а вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивними вимогами та не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За приписами ч. 1 ст. 144 ГПК України, ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву заступника керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова (вх. № 1025/26 від 26.03.2026) про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Таліон.Харків" () заборони відчуження, реєстрації похідних прав, поділу, об`єднання та вчинення інших реєстраційних дій щодо нежитлових будівель: літ. "З-1" загальною площею 52 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), літ. "Д-1" загальною площею 50,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташовані за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 4 до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Направити ухвалу учасникам справи.

Стягувачем за даною ухвалою є Київська окружна прокуратура міста Харкова (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон. Харків" (вул. Чичибабіна, буд. 7, м. Харків, 61058; ).

Ухвала набирає законної сили 30.03.2026, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років - до 31.03.2029.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала підписана 30.03.2026.

СуддяН.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.