ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/2217/23 (910/9666/24)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 11.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

розпорядник майна ТОВ "Віп Білдінг Трейд" арбітражний керуючий Комлик І.С.,

про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна

в межах справи № 910/2217/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксатоп Еліт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2217/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксатоп Еліт" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023.

2. У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" (далі - позивач) в межах вказаної справи про банкрутство звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп білдінг трейд" (далі - відповідач), у якому просило суд витребувати із чужого незаконного володіння відповідача нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), загальною площею 9166 кв.м (літ. "А" - Виробничий корпус; літ. "Б", літ. "Г" - склад; літ. "В" - гараж; літ. "Д" - виробничий корпус; літ. "Ж" - магазин; літ. "3" - бойлерна; літ. "И" - будинок охорони; № 1 - ворота; № 2 - Огорожа; № 1 - паркінг) вартістю 10 210 100 грн 00 коп. (далі - спірне майно).

2.1. Позивач, посилаючись на приписи статті 387 Цивільного кодексу України, звернувся до суду із позовом, в якому просив суд витребувати з чужого незаконного володіння відповідача на користь позивача нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 123 (реєстраційний номер об`єкта 000) загальною площею 9166 кв.м.

-Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "ВТК Каштан" є власником спірного майна, проте відповідач незаконно ним володіє, оскільки в судовому порядку був визнаний недійним Акт прийому-передачі від 02.03.2021, на підставі якого позивач передав, а відповідач прийняв спірне майно в якості додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ "Віп білдінг трейд".

3. Відповідач, заперечуючи проти позову, послався на те, що майно передавалось на підставі відповідних рішень загальних зборів учасників ТОВ "ВТК Каштан" та ТОВ "Віп білдінг трейд", які не визнані судом недійсними, а також позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, яке він вважає порушеним, оскільки наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

-Також відповідач надав копії Акту прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальність "Віп Білдінг Трейд" від 02.03.2021; протоколу №10 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" від 28.10.2020; протоколу №5 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" від 02.03.2021 та протоколу №6 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" від 02.03.2021.

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/2217/23 (910/9666/24) відмовлено у задоволенні позову.

4.1. Суд першої інстанції відхилив позовні вимоги, оскільки позивач добровільно за рахунок додаткового внеску до статутного капіталу відповідача передав спірне майно, про що був складений відповідний Акт приймання-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу товариства, тобто сторони мали зобов`язально-правові відносини. Позивач має частку у статутному капіталі відповідача, яка складає 19,98 %. Врахувавши наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, а також волі власника на передачу майна, суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння не є ефективним способом захисту та не призведе відновлення порушеного права позивача.

5. Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено:

5.1. Позивач був власником спірного нерухомого майна, про що 06.02.2021 було вчинено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ТОВ "ВТК Каштан" на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123 (Опис: загальна площа 9166 кв. м: літ "А"- Виробничий корпус; літ. "Б", літ. "Г" - склад; літ. "В" - гараж; літ. "Д" - виробничий корпус; літ. "Ж" - магазин; літ. "З" - бойлерна; літ. "И" - будинок охорони; № 1 - ворота; № 2 - огорожа; № 1 - паркінг) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 56492945.

5.2. Підставою для державної реєстрації стали: свідоцтво про власність, серія та номер: П-102, виданий 16.11.1993 року, видавник: Фонд державного майна України; Договір, серія та номер: 1у-577, виданий 14.07.1993 року, видавник: Вісімнадцята Київська державна нотаріальна контора; акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу Київської орендної виробничо-торгової фірми "Каштан", серія та номер: б/н, виданий 27.07.1993 року, видавник: Фонд державного майна України та організація орендарів Київської виробничо-торгової фірми "Каштан", Інформаційна довідка, серія та номер: НЖ-2020 №48, виданий 15.01.2020 року, видавник: КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації"; перелік, серія та номер: 10-21-4356, виданий 07.05.1997 року, видавник: ФДМУ.

5.3. Надалі, загальні збори учасників ТОВ "ВТК Каштан" ухвалили рішення на внесення додаткового вкладу в грошовій або негрошовій формі до статутного капіталу ТОВ "Віп білдінг трейд" за корпоративним договором з метою входження до складу учасників такого товариства, внесення додаткового вкладу здійснити у розмірі 15 000 000,00 грн. за рахунок коштів Товариства або майна в тому числі нерухомого майна, яке належить Товариству на праві приватної власності, уповноважити директора Товариства або представника Товариства за довіреністю здійснити внесення додаткового вкладу у грошовій формі шляхом перерахування коштів або у негрошовій формі шляхом передачі майна в тому числі нерухомого майна, шляхом підписання акта приймання-передачі. Рішення оформлене протоколом № 10 від 28.02.2020.

5.4. 02.03.2021 між ТОВ "ВТК Каштан" (позивач) та ТОВ "Віп Білдінг трейд" (відповідач) було підписано Акт прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу ТОВ "Віп білдінг трейд".

5.5. За Актом прийому-передачі від 02.03.2021 позивач, в особі директора Мхитарян Ю.Г. передав, а відповідач, в особі директора Нікульшина Д.О., прийняв в якості додаткового вкладу до статутного капіталу товариства спірне майно, а саме: цілісний майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 123 (реєстраційний номер об`єкта 000) загальною площею 9166 кв. м (літ. "А" - Виробничий корпус; літ. "Б", літ. "Г" - склад; літ. "В" - гараж; літ. "Д" - виробничий корпус; літ. "Ж" - магазин; літ. "З" - бойлерна; літ. "И" - будинок охорони; № 1 - ворота; № 2 - Огорожа; № 1 - паркінг) вартістю 10 210 100,00 грн.

5.6. На підставі вказаного Акту прийому-передачі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна 27.03.2021 прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 57330471 від 27.03.2021) та зареєстрував право власності відповідача на спірне майно.

5.7. 02.04.2021 загальні збори учасників ТОВ "Віп Білдінг трейд" ухвалили рішення, які оформлені протоколом загальних зборів учасників № 6/1, про затвердження результатів внесення додаткових вкладів третіх осіб до статутного капіталу Товариства, зокрема, від ТОВ "ВТК Каштан" у розмірі 10 210 100 грн за рахунок негрошового вкладу шляхом передачі за актом приймання-передачі до статутного капіталу Товариства нерухомого майна, а саме ЦМК, що належить на праві власності ТОВ "ВТК Каштан"; про визначення та затвердження розмірів часток учасників Товариства, третіх осіб та їх номінальну вартість, зокрема, ТОВ "ВТК Каштан" - розмір частки складає 10 210 100,00 грн, що відповідає номінальній вартості частки в статутному капіталі Товариства; про визначення та затвердження збільшеного розміру статутного капіталу Товариства.

5.8. Розмір частки ТОВ "ВТК Каштан" складає 10 210 100,00 грн, що відповідає 19,9 % статутного капіталу ТОВ "Віп Білдінг трейд" та підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

5.9. Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/15967/21 за позовом ТОВ "Регіонбудсервіс" до ТОВ "ВТК Каштан" та ТОВ "Віп Білдінг трейд" (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022) позов задоволено повністю:

визнано недійсним Акт прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу ТОВ "Віп Білдінг трейд" від 02.03.2021, підписаний між ТОВ "ВТК Каштан" та ТОВ "Віп Білдінг трейд", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 581, № 582;

скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57330471 від 27.03.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною.

5.10. Підставою для задоволення позовних вимог стали обставини підписання відповідачами акту прийому-передачі спірного майна, який за своєю правовою природою є правочином, з порушенням прав стягувача (ТОВ "Регіонбудсервіс") у виконавчому провадженні, за наявності накладеного арешту та заборони відчуження на все майно боржника виконавчого провадження - ТОВ "ВТК Каштан", тобто фактично всупереч Закону України "Про виконавче провадження".

5.11. Станом на дату звернення із даним позовом, право власності на спірне майно зареєстроване за відповідачем.

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 залишено без змін.

7. Верховний Суд постановою від 01.07.2025 року частково задовольнив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан". Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 скасував, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

7.1. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що висновки апеляційного суду про правомірність відмови у задоволенні позову зроблені з огляду на правильність позиції суду першої інстанції. Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний господарський суд не здійснив повторного перегляду справи. Разом з тим, постанова апеляційного суду фактично не містить мотивування щодо розгляду всіх вимог та доводів апеляційної скарги, що мають суттєве значення для вирішення спору по суті, отже, прийнята з порушенням статей 86, 236, 269, 282 ГПК України. Втім, без дослідження доводів та обставин, на яких наголошував під час апеляційного провадження позивач, без врахування висновків Верховного Суду (викладені у цій постанові вище), суд апеляційної інстанції передчасно дійшов висновків про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції

Короткий зміст оскаржуваної постанови

8. За результатами нового розгляду, постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2024 року. Позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" (03179, м.Київ, просп. Перемоги, буд.123, ідентифікаційний код: 41694281) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" (04074, м. Київ, вул. Резервна, буд. 8А, ідентифікаційний код: 00309298) нерухоме майно цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 123 (реєстраційний номер об`єкта 000) загальною площею 9166 кв.м. (літ. "А" - Виробничий корпус; літ. "Б", літ. "Г" - склад; літ. "В" - гараж; літ. "Д" - виробничий корпус; літ. "Ж" - магазин; літ. "3" - бойлерна; літ. "И" - будинок охорони; № 1 - ворота; № 2 - Огорожа; № 1 - паркінг) вартістю 10 210 100 (десять мільйонів двісті десять тисяч) грн. 00 коп.

8.1. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що незаконність реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно встановлено судовими рішеннями у справі №910/15967/21, які набрали законної сили, є остаточними та, в силу приписів статті 75 ГПК України, ці обставини не підлягають повторному доказуванню, отже, за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна, тому позовна вимога про витребування спірного майна від відповідача на користь позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" надійшла касаційна скарга на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі №910/2217/23 (910/9666/24), у якій він просить суд скасувати вказану постанову, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/2217/23 (910/9666/24) залишити в силі.

9.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України скаржник посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема:

- у постанові Великої Палати верховного суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) щодо застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- у постанові Верховного Суду від 11.01.2022 у cправі № 5023/5847/11;

- у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 у справах №902/1706/13(902/959/20), №902/1706/13(902/958/20) щодо застосування статей 387, 388 ЦК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

10. ТОВ "ВТК Каштан" подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

11. ТОВ "ВТК Каштан" подано додаткові пояснення у справі з проханням їх врахувати під час ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції.

Провадження у Верховному Суді

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/2217/23 (910/9666/24) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025.

13. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі №910/2217/23 (910/9666/24) та призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" у справі №910/2217/23 (910/9666/24) на 11 лютого 2026 року о 12:50 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

14. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2026 відкладено розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі №910/2217/23 (910/9666/24) на 25 лютого 2026 року об 11:45 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

15. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2026 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 910/2217/23 (910/9666/24) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 до 11 березня 2026 року о 12:45 год. у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, зал № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

17. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

18. Предметом розгляду у цій справі є позов ТОВ "ВТК Каштан" про витребування із чужого незаконного володіння ТОВ "Віп Білдінг трейд" нерухомого майна - цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123.

19. Як вбачається зі змісту позовної заяви в цій справі та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, ТОВ "ВТК Каштан", в порядку ст. 7 КУзПБ, звернулось до суду в межах справи про банкрутство ТОВ "Віп Білдінг трейд" з віндикаційним позовом на підставі статей 387, 388 ЦК України.

20. Судами попередніх інстанцій під час розгляду цього спору було встановлено, що позивачем добровільно за рахунок додаткового внеску до статутного капіталу відповідача було передано цілісний майновий комплекс про що було складено відповідний Акт приймання-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу товариства, тобто сторони мали зобов`язально-правові відносини. При цьому, позивач має частку у статутному капіталі відповідача, яка складає 19,98 %, що еквівалентно 10 210 100,00 грн.

21. Отже, між сторонами спору були договірні відносини, а правовими наслідками укладання сторонами правочину у формі Акта прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу ТОВ "Віп білдінг трейд" від 02.03.2021, стало набуття відповідачем права власності на спірне майно, передане йому як вклад до статутного капіталу згідно статті 115 ЦК України, позивач, в свою чергу, став учасником господарського товариства із визначеною часткою у статутному капіталі такого господарського товариства та набув відповідні корпоративні права.

22. Одночасно, підставою для укладення правочину зі сторони позивача та в підтвердження його волевиявлення стали рішення загальних зборів учасників товариства, оформлені протоколом № 10 від 28.02.2020.

23. Оформлення же правових наслідків з передачі спірного майна відбулось із ухваленням рішень загальними зборами учасників ТОВ "Віп Білдінг трейд" про визначення часток учасників у статутному капіталі, збільшення статутного капіталу тощо, оформлені протоколом № 6/1 від 02.04.2021. Такі рішення є чинними та обов`язковим як для учасників так і для самого господарського товариства.

24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у подальшому, 05.07.2022 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/15967/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022:

- визнано недійсним Акт прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу ТОВ "Віп Білдінг Трейд" від 02.03.2021, підписаний між ТОВ "ВТК Каштан" та ТОВ "Віп Білдінг Трейд", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 581, № 582;

- скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57330471 від 27.03.2021, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною.

25. При цьому, судами у наведеній справі встановлено, що Акт прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу ТОВ "Віп Білдінг Трейд" від 02.03.2021 є правочином.

26. Зі змісту позовної заяви у цьому спорі, вбачається, що поновлення порушеного права шляхом внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 123 (реєстраційний номер об`єкта 000) загальною площею 9166 кв.м. (літ. "А" - Виробничий корпус; літ. "Б", літ. "Г" - склад; літ. "В" гараж; літ. "Д" - виробничий корпус; літ. "Ж" - магазин; літ. "З" - бойлерна; літ. "И" - будинок охорони; № 1 - ворота; № 2 - Огорожа; № 1 - паркінг) за позивачем, який є його законним і єдиним власником, що підтверджується Свідоцтвом про власність від 16.11.1993 року (реєстраційний номер П-102), станом на день подання даної позовної заяви, досі не є можливим з огляду на факт численного оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 05.07.2022 у справі № 910/16957/21, яке набрало законної сили на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2022, а також відкриття провадження у справі № 910/2217/23 про банкрутство відповідача.

27. Доводи касаційної скарги ТОВ "Віп білдінг трейд" зводяться до заперечення відповідачем належності обраного позивачем способу захисту, з огляду на договірні відносини між сторонами спору та волі позивача на передачу майна відповідачеві. Крім того, відповідач посилається на те, що майно передавалось на підставі відповідних рішень загальних зборів учасників ТОВ "ВТК Каштан" та ТОВ "Віп білдінг трейд", які не визнані судом недійсними.

28. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд касаційної інстанції вважає зазначити таке.

29. Відповідно до статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

30. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ГПК України).

31. За частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

32. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

33. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і на захист яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

34. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

35. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18.

36. Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним - таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.

37. За частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

38. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20, пункт 87).

39. Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13).

40. Так, за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (записів до Державного реєстру прав). З відображенням таких відомостей (записів) у Державному реєстрі прав рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпує свою дію. Отже, вимога про скасування такого рішення після внесення на його підставі відповідних відомостей (записів) до Державного реєстру прав не відповідає належному способу захисту (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 152)). Пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за володільцем не є необхідним для ефективного відновлення права власника (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункт 100), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29)).

41. Також Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 року у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)), незалежно від того чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387, 388 ЦК України), чи в порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212 - 1215 ЦК України), чи в порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі №914/2618/16 (пункт 38), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (провадження № 12-10гс21, пункт 5.38)).

42. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 74), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 148).

43. Отже, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, якщо право власності неправомірно зареєстроване за відповідачем, то належному способу захисту прав відповідає позовна вимога про витребування нерухомого майна від відповідача, а не позовні вимоги про скасування рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності, припинення права власності чи будь-які інші позовні вимоги.

44. Колегія суддів зазначає, що захист права власності врегульований главою 29 Цивільного кодексу України.

45. Зокрема, власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння або у випадках, встановлених законом, від добросовісного набувача (статті 387, 388 Цивільного кодексу України), власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України) тощо.

46. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 лютого 2021 року у справі № 918/158/20 зазначено, що "установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

47. Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

48. Частиною другою статті 2 ГПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

49. Тож завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи, у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом, або захисту порушеного права в інший спосіб, тобто вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору в іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо.

50. Водночас колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 2, 4 статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

51. Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає у вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому відповідно до статті 396 ЦК України за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає у відновленні володіння власника (титульного володільця), що, у свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (пункт 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).

52. Тобто, предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) із чужого незаконного володіння.

53. Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна.

54. Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна.

55. Разом з тим, в практиці ВП ВС існує і такий підхід, який з метою процесуальної економії дозволяє розширювати принцип uira novit curia, зважаючи не на формально обраний позивачем спосіб захисту, а на матеріальний зміст такого способу захисту (Постанова ВП ВС від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

56. Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

57. Апеляційний господарський суд встановив, що у зв`язку із визнанням судом недійсним Акту прийому-передачі додаткового вкладу третьої особи в негрошовій формі до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" від 02.03.2021, підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 581, № 582, який у цьому випадку є правочином, ТОВ "Віп Білдінг Трейд" не набуло право власності на спірне нерухоме майно, а власником цього майна залишився позивач - ТОВ "ВТФ "Каштан".

58. Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

59. За змістом наведеної норми, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №925/1121/17, від 17.04.2019 у справ №916/675/15).

60. З урахуванням положень ч.1 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній станом на дату проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "Віп Білдінг Трейд"), та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що ТОВ "ВТК Каштан" є законним власником нерухомого майна - цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123.

61. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

62. Відповідно до приписів статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

63. Незаконність реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно встановлено судовими рішеннями у справі №910/15967/21, які набрали законної сили, є остаточними та, в силу приписів статті 75 ГПК України, ці обставини не підлягають повторному доказуванню.

64. Статтею 387 ЦК України, на яку посилався позивач, як на правову підставу позову, визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

65. Крім цього, за приписами статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином та витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

66. Тому, з огляду на наведене, оскільки підставою для внесення відповідного запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є задоволення віндикаційного позову, то позивач, як власник нерухомого майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, володіє на даний час спірним майном, оскільки підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, про що було вказано вище.

67. Отже, з урахуванням наведених норм права та сталих правових позицій Верховного Суду, слід погодитись із висновком апеляційного господарського суду про те, що позовна вимога про витребування спірного майна від відповідача на користь позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

68. Щодо доводів касаційної скарги про наявність чинних та обов`язкових до виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ "ВТК Каштан" (протокол № 10 від 28.02.2020), зборів учасників ТОВ "Віп білдінг трейд" (протокол № 6/1 від 02.04.2021), суд касаційної інстанції у постанові від 01.07.2025 у цій справі № 910/2217/23 (910/9666/24) вже висловив свою позицію та зауважив, зокрема, таке: "… 93. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

94. Відповідно до частини другої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

95. Загальні збори учасників як вищий орган товариства (стаття 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") беруть участь у набутті товариством прав та обов`язків опосередковано - через формування виконавчого органу та прийняття в межах своєї компетенції обов`язкових для виконавчого органу рішень, здійснення контролю за його діяльністю, в тому числі шляхом надання згоди на вчинення виконавчим органом від імені товариства значних та інших правочинів.

96. Оскільки загальні збори учасників товариства не є суб`єктом цивільних правовідносин, їх рішення не є правочинами в розумінні статті 202 ЦК України.

97. Тобто такі органи товариства не є самостійними суб`єктами права, оскільки не наділені власною правоздатністю та дієздатністю. Приймаючи рішення, орган товариства реалізує свої повноваження (компетенцію), забезпечує управління діяльністю юридичної особи, створюючи юридичні наслідки саме для юридичної особи.

98. Дія рішень органів управління товариства обмежена виключно самим товариством, його учасниками та посадовими особами. Такі рішення забезпечують здійснення корпоративного управління та діяльності товариства, можуть породжувати права та обов`язки в обмеженого кола осіб та вичерпують свою дію фактом виконання…."

69. Беручи до уваги ті обставини, що ТОВ "ВТК Каштан" є законним власником нерухомого майна - цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123, а також зважаючи на те, що право власності неправомірно зареєстроване за відповідачем, позивач має право витребувати нерухоме майна від відповідача.

70. Вищезазначене свідчить, що при ухваленні постанови Північного апеляційного господарського суду від від 01.12.2025 у цій справі було правильно застосовано приписи ст. ст. 15, 16, 317, 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України

71. Посилання скаржника, як на підставу для касаційного оскарження, на неврахування висновків Верховного Суду у наведеній скаржником низці постанов не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки відмінність правозастосування норм статей 387, 388 ЦК України у вказаних судових рішеннях та у цій справі зумовлена різними встановленими судами фактичними обставинами справ та оціненими судами доказами, в залежності від яких й прийнято судове рішення.

72. Також, скаржник доводить, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати верховного суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) щодо застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно того, що не кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.

73. Проте, як уже зазначалось вище, судом другої інстанції було встановлено, що позивач довів порушення свого права і з цими висновками погоджується суд касаційної інстанції.

74. Водночас, суд касаційної інстанції зазначає, що за практикою Європейського Суду з прав людини відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого Протоколу Конвенції (див. серед інших джерел рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуніне проти Литви" (Jasiыnienл v. Lithuania), заява № 41510/98, п. 45, від 6 березня 2003 року, і "Войтенко проти України" (Voytenko v. Ukraine), заява № 18966/02, пп. 53-55, від 29 червня 2004 року).

75. Отже, ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

76. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

77. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

78. Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права до встановлених під час розгляду справи обставин як необхідної передумови для скасування оскаржуваного судового рішення.

79. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, а також залишення без змін постанови апеляційного господарського суду.

Розподіл судових витрат

80. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі №910/2217/23 (910/9666/24) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік