ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2026 р. Справа №911/3811/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укрнафта»

до Дочірнього підприємства «Енерготранссервіс»

про стягнення 56 207,41 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.12.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код 00135390) (далі АТ «Укрнафта»/позивач) до Дочірнього підприємства «Енерготранссервіс» (ідентифікаційний код 34943698) (далі відповідач) про стягнення 56 207,41 гривень.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.12.2025 у справі №911/3811/25 залишив вказану позовну заяву без руху, постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

26.12.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у формі електронного документа до Господарського суду Київської області АТ «Укрнафта» подано заяву про усунення недоліків.

Господарський суд Київської області ухвалою від 30.12.2025 у справі №911/3811/25 позовну заяву Акціонерного товариства «Укрнафта» прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що, зокрема, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду наведеного, ураховуючи відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС Електронний суд ухвалу про відкриття провадження у цій справі судом надіслано за офіційно зареєстрованою адресою місцезнаходження Дочірнього товариства «Енерготранссервіс» згідно з відомостями ЄДР.

Відповідну поштову кореспонденцію повернуто органом поштового зв`язку з зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання».

У встановлений судом строк відповідач не скористався наданим йому статтею 165 Господарського процесуального кодексу України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав вказаний учасник судового процесу жодних доказів у справі.

У розрізі зазначеного вище та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом також враховано, що ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.

З огляду вказаного суд дійшов висновку, що відповідач мав можливість бути обізнаними із відповідним судовим провадженням та подати заяви та/або письмові пояснення стосовно власної позиції по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

22.03.2019 між Дочірнім підприємством «Енерготранссервіс» як постачальником та ПАТ «Укрнафта», яке надалі змінило тип акціонерного товариства з публічного на приватне та, відповідно, змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрнафта», як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №09/4/03/96/19-ПС/77-МТР (далі - договір 1), згідно з пунктом 2.1. якого постачальник надає послугу з постачання електроенергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача (Полтавське ТУ через ПАТ «Полтаваобленерго»), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

25.06.2019 між Дочірнім підприємством «Енерготранссервіс» як постачальником та Структурною одиницею Полтавське тампонажне управління, яка діяла від імені ПАТ «Укрнафта» як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №09/04/03/155-МТР (далі - договір 2), згідно з пунктом 2.1. якого постачальник надає послугу з постачання електроенергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача (Полтавське ТУ через ПАТ Полтаваобленерго), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 2.4., 5.1., 13.1. та 14.1. договору 1 сторони погодили, зокрема, таке:

- період постачання електричної енергії за договором: з 01 квітня 2019 р. до 30 червня 2019 р.;

- загальна вартість договору складає 251 769,82 грн. (двісті п`ятдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять грн. 82 коп.) в тому числі ПДВ 41 961,64 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна грн. 64 коп.);

- цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30 червня 2019 року включно, але усі права та обов`язки сторін по договору виникають лише з моменту надання постачальником покупцю банківської гарантії на суму передоплати в розмірі 35 640,00 (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок грн. 00 коп.) у тому числі ПДВ 5 940,00 грн. і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором;

- невід`ємною частиною цього договору є наступні додатки: додаток 1 - Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, додаток 2 - Договірна ціна, додаток 2.1 - План споживання електроенергії Полтавського ТУ ПАТ «Укрнафта» (через енергорозподільну компанію ПАТ «Полтаваобленерго»), додаток 3 Комерційна пропозиція №1, додаток 4 - Примірна форма заявки на постачання електричної енергії споживачу.

Пунктами 4 та 5 додатку 2 до договору 1 сторони узгодили, зокрема, наступне:

- умови оплати - до 28 числа місяця що передує розрахунковому авансовий платіж - 33%, до 05 числа розрахункового місяця авансовий платіж - 34%, до 15 числа розрахункового місяця авансовий платіж - 33%.

- остаточний розрахунок за фактичний відпрацьований період проводиться до 15 числа місяця наступного за звітним. Підписується акт купівлі-продажу електроенергії На підставі підписаного акту за звітний місяць фіксується сальдо (різниця між фактичною вартістю купованої споживачем електричної енергії з урахуванням ПДВ та сумарною оплатою споживачем електричної енергії за звітний місяць) на 01 число місяця наступного за звітним (сума переплати / недоплати) і відповідно коригується третій платіж до 15 числа;

- у разі надходження коштів від споживача понад повну вартість електричної енергії, поставленої споживачу у розрахунковому періоді, сума таких надходжень зараховується як оплата заборгованості попередніх періодів з найдавнішим терміном виникнення, а за відсутності такої, в рахунок оплати наступного розрахункового періоду або за заявою споживача повертається йому на поточний рахунок;

- термія надання послуг - 3 календарних місяці - квітень, травень, червень 2019 р.

Копія вказаного договору наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пунктів 2.4., 5.1., 13.1 та 14.1. договору 2 сторони погодили, зокрема, таке:

- період постачання електричної енергії за договором: з 01 липня 2019 р. по 30 вересня 2019 р.;

- загальна вартість договору складає 210 952,72 грн. (двісті десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві грн. 72 коп.) в тому числі ПДВ 35 158,78 грн. (тридцять п`ять тисяч сто п`ятдесят вісім грн. 78 коп.);

- договір набирає чинності з 1 липня 2019 року за умови підписання його сторонами, скріплення печатки сторін (за наявності) та затвердження в ПАТ «Укрнафта» і діє до 30 вересня 2019 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків;

- невід`ємною частиною цього договору є наступні додатки: додаток 1 - Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, додаток 2 - Договірна ціна, додаток 2.1 - План споживання електроенергії Полтавського ТУ ПАТ «Укрнафта» (через енергорозподільну компанію ПАТ «Полтаваобленерго»), додаток 3 Комерційна пропозиція №1, додаток 4 - Примірна форма заявки на постачання електричної енергії споживачу, додаток 5 - Згода на автоматизовану обробку персональних даних.

Копія вказаного договору наявна в матеріалах справи.

Звертаючись до суду із відповідним позовом у цій справі, позивач зазначив, що за період дії договору 1 ним було перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 208 580,30 грн, тоді як відповідач здійснив постачання електричної енергії на загальну суму 123 035,01 грн.

Водночас, за твердженнями позивача, протягом дії договору 2 відповідач здійснив постачання електричної енергії на загальну суму 140 839,20 грн, тоді як позивач сплатив відповідачу вартість спожитої електричної енергії на загальну суму 111 501,32 грн.

Відтак, відповідно до умов договорів та з урахуванням безперервності договірних відносин між сторонами, сторони дійшли згоди про зарахування суми переплати за договором 1 у рахунок заборгованості позивача за договором 2 у розмірі 29 337,88 грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем до позову долучені:

1) копії підписаних обома сторонами актів прийому-передачі електроенергії за договором 1:

- №4 від 30.04.2019 на суму 45 511,02 грн активної електроенергії 1 класу напруги за квітень 2019 р. у обсязі 0 кВт. год, активної електроенергії 2 класу напруги за квітень 2019 р. у обсязі 22 714 кВт. год;

- №8 від 31.05.2019 на суму 42 540,31 грн активної електроенергії 1 класу напруги за травень 2019 р. у обсязі 0 кВт. год, активної електроенергії 2 класу напруги за травень 2019 р. у обсязі 20 965 кВт. год;

- №10 від 30.06.2019 на суму 34 983,68 грн активної електроенергії 1 класу напруги за червень 2019 р. у обсязі 0 кВт. год, активної електроенергії 2 класу напруги за червень 2019 р. у обсязі 17 404 кВт. год;

2) копії виписок з банківського рахунку позивача в АБ «Південний», щодо розрахунків за договором 1:

- №8-1900327 від 27.03.2019, на суму 35 423,42 грн, призначення платежу: Аванс 33% за електроенергію, зг. рах. 10 від 20.03.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 5903.90;

- від 01.04.2019, на суму 36 496,86 грн, призначення платежу: Аванс 34% за електроенергію, зг. рах. 11 від 20.03.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 6082.81;

- від 08.04.2019, на суму 31 538,67 грн, призначення платежу: Аванс 33% за електроенергію, зг. рах. 12 від 20.03.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 5256.45;

- №1-190408 від 08.04.2019 на суму 3 884,75 грн, призначення платежу: Аванс 33% за електроенергію, зг. рах. 12 від 20.03.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 647.46;

- №15-190425 від 25.04.2019, на суму 25 119,00 грн, призначення платежу: Аванс 33% за електроенергію, зг. рах. 16 від 16.04.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 4186.50;

- №1-190503 від 03.05.2019, на суму 25 879,60 грн, призначення платежу: Аванс 34% за електроенергію, зг. рах. 17 від 16.04.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 4313.27;

- №1-190510 від 10.05.2019, на суму 25 119,00 грн, призначення платежу: Аванс 34% за електроенергію, зг. рах. 18 від 16.04.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 4186.50;

- №15-190527 від 27.05.2019, на суму 9 687,67 грн, призначення платежу: Аванс 33% за електроенергію, зг. дог. 09/047/03/96/19-ПС/77-МТР від 22.03.19 &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 1614.61;

- №1-190527 від 27.05.2019, на суму 15 431,33 грн, призначення платежу: Аванс 33% за електроенергію, зг. дог. 09/047/03/96/19-ПС/77-МТР від 22.03.19 &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/9-6/19-ПС/7 22.03.2019 ПДВ 2571.89;

3) копії підписаних обома сторонами актів прийому-передачі електроенергії за договором 2:

- №24 від 31.07.2019 на суму 40 957,72 грн активної електроенергії за липень 2019 р. у обсязі 20 509 кВт. год;

- №40 від 31.08.2019 на суму 50 904,60 грн активної електроенергії за серпень 2019 р. у обсязі 21 233 кВт. год;

- №54 від 30.09.2019 на суму 48 976,88 грн активної електроенергії за вересень 2019 р. у обсязі 22 534 кВт. год;

4) копії виписок з банківського рахунку позивача в АБ «Південний», щодо розрахунків за договором 2:

- №30-190724 від 24.07.2019, на суму 25 429,57 грн, призначення платежу: Аванс 33% за активну електроенергію, зг. рах. 120 від 17.07.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/1-55-МТР 25.06.2019 ПДВ 4238.26;

- №1-190731 від 31.07.2019, на суму 29 941,80 грн, призначення платежу: Аванс 34% за активну електроенергію, зг. рах. 121 від 17.07.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/1-55-МТР 25.06.2019 ПДВ 4990.30;

- від 23.08.2019, на суму 29 061,14 грн, призначення платежу: Аванс 33% за активну електроенергію, зг. рах. 162 від 20.08.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/1-55-МТР 25.06.2019 ПДВ 4843.52;

- №1-190906 від 06.09.2019, на суму 2 722,16 грн, призначення платежу: Аванс 34% за активну електроенергію, зг. рах. 163 від 20.08.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/1-55-МТР 25.06.2019 ПДВ 453.69;

- від 06.09.2019, на суму 24 346,65 грн, призначення платежу: Аванс 34% за активну електроенергію, зг. рах. 163 від 20.08.19. &2.2.06.01&GG& 0026 09/04/03/1-55-МТР 25.06.2019 ПДВ 4057.78.

Отже, відповідно до доводів позовної заяви АТ «Укрнафта», сума переплати за договором 1 становить 56 207,41 грн.

Вимогу щодо повернення зазначених коштів позивач виклав у листі б/н від 28.12.2019, а також у повторних листах №01/01/09/04/02/03-01/12/656 від 01.10.2021 та №01/01/09/04/02/03-02/01/396, на які Дочірнє підприємство «Енерготранссервіс» відповіді не надало та кошти не повернуло.

Покликаючись на зазначені обставин, позивач звернувся до суду із відповідним позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 56 207,41 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

З огляду наведених вище норм права та обставин справи суд дійшов висновку, що підписання АТ «Укрнафта» як споживачем та Дочірнім підприємством «Енерготранссервіс» як постачальником договорів про постачання електричної енергії споживачу свідчить про виникнення між позивачем та відповідачем взаємних зобов`язань відповідно до яких постачальник зобов`язався забезпечити постачання електричної енергії для потреб споживача, а споживач оплатити її вартість.

Умовами договору 1 та договору 2 встановлено, що порядок здійснення розрахунків між сторонами передбачає внесення авансових платежів та проведення остаточного розрахунку за фактично спожиту електричну енергію на підставі актів приймання-передачі.

Відповідно до умов договору 1, зокрема пункту 2.4. сторони погодили період постачання електричної енергії з 01.04.2019 по 30.06.2019.

Як вбачається з копії виписки з банківського рахунку позивача в АБ «Південний», за період дії договору 1 позивачем було сплачено на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 208 580,30 грн.

Водночас фактична вартість отриманої позивачем електричної енергії становила 123 035,01 грн, що підтверджується копіями підписаних обома сторонами актів прийому-передачі електроенергії №4 від 30.04.2019, №8 від 31.05.2019 та №10 від 30.06.2019, наявними в матеріалах справи.

З огляду на наведене, різниця між сплаченою позивачем сумою та фактичною вартістю поставленої відповідачем електричної енергії свідчить про наявність переплати позивача на користь відповідача в сумі 85 545,29 грн.

Відповідно до положень пункту 2.4. договору 2, сторони погодили період постачання електричної енергії з 01.07.2019 по 30.09.2019.

Судом встановлено, що за договором 2 позивачем було сплачено на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 111 501,32 грн, тоді як фактична вартість поставленої електричної енергії становила 140 839,20 грн, що підтверджується копіями підписаних обома сторонами актів прийому-передачі електроенергії №24 від 31.07.2019, №40 від 31.08.2019 та №54 від 30.09.2019, а також виписок з банківського рахунку позивача в АБ «Південний», наявними в матеріалах справи.

Відтак за договором 2 сума боргу позивача перед відповідачем становила 29 337,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Отже, для зарахування зустрічних вимог необхідно, щоб такі вимоги були: зустрічними, однорідними та такими, строк виконання яких настав або не встановлений.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з наведених вище актів прийому-передачі електроенергії та виписок з банківського рахунку, за договором 1 позивач здійснив переплату відповідачу за поставлену електричну енергію в сумі 85 545,29 грн, тоді як за договором 2 сума боргу позивача за фактично отриману електричну енергію складала 29 337,88 грн.

Матеріали справи містять лист позивача б/н від 28.12.2019, у якому останній посилається на акт звірки взаєморозрахунків між сторонами, згідно з яким залишок дебіторської заборгованості за договором 1 становив 56 207,41 грн.

Означені документи не сформували у суду розумного сумніву про стверджувані позивачем обставин зарахування частини сплачених ним за договором 1 коштів у сумі 29337,88 грн у рахунок погашення його заборгованості за договором 2 перед відповідачем, який зі свого боку стосовно таких обставин жодних заперечень не надав.

Такі висновки суду ґрунтуються і на тому, що:

- згідно з умовами договору 1 кошти, сплачені споживачем понад вартість електричної енергії за відповідний розрахунковий період, зараховуються в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів, а за її відсутності у рахунок оплати наступного періоду або підлягають поверненню споживачу за його заявою.

- доказів звернення відповідача до позивача з претензіями або повідомленнями щодо зарахування частини сплачених за договором 1 коштів у сумі 29 337,88 грн на погашення боргу позивача за договором 2 суду не надано;

- покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що після проведення взаємозарахування залишок переплати позивача за договором 1 становив 56 207,41 грн (85 545,29 грн 29337,88 грн).

Водночас суд враховує, що погоджені сторонами та встановлені умовами договорів 1 та 2 періоди постачання електричної енергії закінчилися 30 червня 2019 року та 30 вересня 2019 року відповідно, у зв`язку з чим відсутня можливість зарахування зазначеної переплати в рахунок майбутніх (наступних) періодів постачання електричної енергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, умовою застосування частини другої статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю та у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: вимагати передання оплаченого товару від продавця або вимагати повернення суми попередньої оплати, і така можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

Волевиявлення ж стосовно обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця.

Звідси, оскільки законом не визначено форми пред`явлення такої вимоги покупця, останній може виразити свою волю та здійснити право вимоги будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

За твердженнями позивача, вимогу щодо повернення суми попередньої оплати було викладено у листі б/н від 28.12.2019, а також у повторних листах №01/01/09/04/02/03-01/12/656 від 01.10.2021 та №01/01/09/04/02/03-02/01/396 від 12.08.2022, відповіді на які Дочірнє підприємство «Енерготранссервіс» не надало та вказану суму коштів не повернуло.

Судом встановлено, що доказів направлення таких листів позивачем до матеріалів справи не долучено, проте і відповідачем отримання таких листів не спростовано.

Разом з тим суд оцінює подання позивачем позову у цій справі як належне волевиявлення щодо реалізації права, передбаченого частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України, на повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи непоставку відповідачем товару на суму 56 207,41 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України та трансформації обов`язку відповідача з поставки товару в обов`язок з повернення попередньо оплачених коштів, а відтак задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 56207,41 грн грошових коштів.

Щодо судових витрат суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, арифметично правильна сума якого, понижена на коефіцієнт 0,8 з урахуванням ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та подання позову через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», складає 2 422,40 грн і покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Суд звертає увагу позивача на приписи п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Енерготранссервіс» (07403, Київська обл., місто Бровари, ВУЛИЦЯ СЕРГІЯ МОСКАЛЕНКА, будинок 25/1, ідентифікаційний код 34943698) на користь Акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, місто Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) 56 207 (п`ятдесят шість тисяч двісті сім) грн 41 коп. грошових коштів та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 23.03.2026.

Суддя В.А. Ярема