ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. Справа№ 910/12461/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Сибіги О.М.

Корсака В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, заяву Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс"

про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат

за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Торгбудсервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.07.2025 (повний текст складено та підписано 08.08.2025)

у справі №910/12461/24 (суддя В. Демидов)

за позовом Приватного підприємства "Торгбудсервіс"

до Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс"

про стягнення 1 449 631,35 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді Сибіга О.М., Корсак В.А. перебувала справа №910/12461/24.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгбудсервіс" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/12461/24 залишено без змін.

09.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з Приватного підприємства "Торгбудсервіс" на користь Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 48 100,00 грн.

13.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обгрунтувано тим, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є надмірним, завищеним, необгрунтованим і таким, що не відповідає критеріям реальності та розумності, у зв`язку з чим позивач просить зменшити розмір судових витрат АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" до 7 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат до постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Торгбудсервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/12461/24 розгляд якої постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Дослідивши матеріали справи та розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно із статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, згідно із положеннями частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту наведених положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи. Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Разом з тим у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

В пунктах 33- 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 зазначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 Господарського процесуального кодексу України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесених у суді апеляційної інстанції витрат у розмірі 48 100,00 грн АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" до суду надано копії таких документів: свідоцтво про право на зайняття адвокатсьою діяльністю серії РН №1317 від 04.11.2017, прокол погодження договірної ціни від 10.10.2024 до договору про надання професійної правничої допомоги №1001/1024 від 10.06.2024, договір №1001/1024 від 10.10.2024, акт прийому наданої професійної правничої допомоги від 04.02.2026 до договору про надання професійної правничої допомоги №1001/1024 від 10.06.2024.

Судом встановлено, що між Адвокатським бюро "Голяр і Партнери" (далі Адвокатське бюро, Виконавець) та Акціонерним "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" (далі Замовник), укладено Договір про надання професійно правничої (правової) допомоги від 10.10.2024 (далі Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором, надавати Замовнику правничу (правову) допомогу (далі за текстом послуги), а Замовник зобов`язується оплачувати замовлені послуги, на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору, Виконавець надає наступні юридичні послуги представництво, захист, забезпечення реалізації прав та інтересів Замовника у підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, в місцевих судах всіх юрисдикцій, апеляційних судах. Верховному Суді, перед фізичними та юридичними особами по справі №" 910/12461/24 за позовом Приватного підприємства "Торгбудсервіс" до Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про стягнення 1 449 631,95 грн.

Про надання послуг Виконавець складає Акт прийому наданої професійної правничої допомоги (далі -Акт) в двох примірниках та надає Замовнику наручно, поштою або електронною поштою, які Замовник зобов`язаний підписати Акт та надати Виконавцю один примірник підписаного Акту протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту їх отримання. Якщо протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання Акту Замовнику Виконавець не отримав підписаний Замовником Акт, такий Акт вважається погодженим і підписаним Сторонами, а послуги надані за Договором належним чином ( п.2.5 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, оплата гонорару Виконавця за надані послуга за цим Договором проводиться в порядку, визначеному в Протоколах погодження договірної ціни, які Після їх підписання Сторонами, є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з протоколом погодження договірної ціни від 10.10.2024 сторони погодили, що враховуючи складність справи, значний обсяг матеріалів справи і кількість часу, яка необхідна Виконавцю на виконання відповідних робіт (послуг), обсяг цих робіт (послуг), ціну позову та особливе значенням справи для Замовника, - Сторони домовились, що за надання професійної правничої допомоги, визначеної в п. 1.1 цього Протоколу вартість однієї години роботи (послуг) Виконавця поза судовим засіданням становить 3000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.); вартість прибуття адвоката до суду, для участі в судовому засіданні (включаючи витрачений час на підготовку адвоката до участі у засіданні, час на дорогу для прибуття до суду і у зворотному напрямку, час очікування та час участі в судовому засіданні (в тому числі в підготовчому) становить 3500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.), незалежно від тривалості такого засідання, від тривалості очікування засідання і незалежно від того чи відбулося судове засідання (крім випадків, якщо засідання не відбулося через дії/бездіяльність Виконавця).

04.02.2026 сторонами підписано акт прийому наданої професійно правничої (правової) допомоги за умовами якого виконавець надав, а замовник отримав наступні послуги:

Детальний правовий аналіз апеляційної скарги - 1 год. вартістю - 3 000 грн;

Складання та надсилання відзиву від 13.09.2025 на апеляційну скаргу - 7 год. вартістю - 21 000 грн;

Підготовка, прибуття адвоката до суду та участь адвоката в судовому засіданні 30.09.2025, 21.10.2025, 25.11.2025, 25.12.2025, 03.02.2026 - 5 засідань вартістю - 17 500 грн;

Складання та подання заяви від в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання доказів судових витрат, які відповідач поніс або має понести - 0,2 год. вартістю - 600 грн;

- Складання і надсилання заяви про вирішення питань розподілу судових витрат та доказів судових витрат - 2 год. вартістю 6 000,00 грн.

Таким чином, матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги.

Разом з тим, у вирішенні питання щодо витрат АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс", колегія суддів враховує, що розгляд справи №910/12461/24 за апеляційною скаргою ПП "Торгбудсервіс" на рішення господарського суду першої інстанції, не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, а тому,на переконання апеляційного суду, час витрачений представником відповідача (8 годин) на опрацювання та підготовку відзиву на апеляційну скаргу позивача не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним. Вдтак, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, предмет та підстави позовних вимог, враховуючи заперечення позивача проти розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що визначений АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат.

При цьому, колегія суддів зазначає, що такий вид робіт, як "Детальний правовий аналіз апеляційної скарги", є складовою роботи з підготовки відзиву на апеляційну скаргу (схожа за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі №824/152/21).

Стосовно заявлених відповідачем витрат за підготовку заяви до ПАГС про розподіл судових витрат у справі №910/12461/24, колегія суддів зазначає, що в силу наведених вище положень законодавства заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.

З огляду на що, подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

Таким чином, враховуючи, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги - витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Апеляційний суд також враховує, що правова позиція АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору в судах першої та апеляційної інстанціях, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося. Отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної роботи та не потребувала значних витрат часу представника АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс".

Таким чином, стягнення повної вартості послуг, заявлених АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" на загальну суму 48 100,00 грн, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату. Тобто не є розумно обґрунтованими і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони дійсно понесені заявником (справедлива сатисфакція).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання щодо розподілу витрат на оплату послуг адвоката є дискрецією суду, який розглядає відповідне питання з урахуванням усіх конкретних обставин справи в їх сукупності та реалізується ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження та оцінки доказів за правилами статей 86, 210 ГПК України.

Тому, за наведених обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), враховуючи заперечення позивача проти розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що визначений АТ "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" розмір витрат на послуги адвоката підлягає зменшенню до 12 500,00 грн і такий розмір буде відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Торгбудсервіс" на користь Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" витрати на професійну правничу допомогу, що понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

В іншій частині заяву Акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ббс Іншуранс" про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Матеріали справи №910/12461/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді О.М. Сибіга

В.А. Корсак