ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/99/26

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» про стягнення 127264 грн 90 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», через систему Електронний суд, звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (далі відповідач), в якому просив стягнути, на підставі договору поставки №1542/1 від 20.02.2024 року, 127264 грн 90 коп. заборгованості та відшкодувати судові витрати.

Позов мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки №1542/1 від 20.02.2024 року, щодо передачі товару дизельного палива 2520 л. за наданими відповідачем скетч-картками, які повністю оплачені позивачем, сплачені кошти відповідач не повернув у зв`язку з чим заявлена вимога про їх повернення в судовому порядку.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №925/99/26 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.02.2026 року.

В судове засідання 25.02.2026 року сторони явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали від 26.01.2026 року в електронній формі (а.с.33-34), причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За змістом ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21), у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначити датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

20.02.2024 року між позивачем - Комунальним некомерційним підприємством «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради, як замовником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенегія», як постачальником, укладено договір поставки № 1542/1 (далі Договір; а.с.8-11), відповідно до п. 1.1 якого відповідач зобов`язався передати у власність «ДК 021:2015:09130000-9 (ЛОТ 1: бензин А-95, дизельне паливо) (товар), а замовник-прийняти та оплатити вартість товару на умовах, передбачених цим договором.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, такі:

п.1.2 найменування, кількість та асортимент товару . вказується у специфікації (додаток№1), яка є невід`ємною частиною цього договору;

п.1.3 талон є документом обов`язкової звітності встановленого постачальником зразка та форми. Одноразового використання, який засвідчує право замовника або уповноваженої ним особи на одержання певної кількості та певної марки пального на АЗС. Талон надає право замовнику або уповноваженій ним особі отримати товар на АЗС;

п.1.4 перелік автозаправних станцій (АЗС), де замовник може отримати товар згідно наявних талонів вказується в додатку №2 який є невід`ємною частиною цього договору;

п.3.3. загальна сума договору складає 2880000 грн, в тому числі ПДВ 480000 грн;

п.4.1 розрахунки проводяться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 100% від вартості партії товару, що поставляється;

п.4.4. у разі не виконання зобов`язання авансовий платіж підлягає поверненню в тому розмірі, в якому він надавався та незалежно від того, з вини якої сторони таке зобов`язання не виконано, протягом 10 банківських днів з дати пред`явлення вимоги замовником про повернення авансового платежу;

п.5.1. строк поставки товарів до 28.12.2024 року. Товар поставляється партіями відповідно до заявок замовника протягом 2 днів з дати оплати останнім товару;

п.5.1.2. номінал талонів: 10,15, 20 літрів;

п.5.2. право власності на відповідну кількість товару переходить до замовника з дня оплати його вартості. Передача талонів здійснюється у строки зазначені п.5.1. договору;

п.5.5. постачальник зобов`язується забезпечити наявність та поставити визначену кількість товару за першою вимогою Замовника по факту пред`явлення ним талонів на певній АЗС;

п.5.7. - з моменту переходу до замовника права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному зберіганні у постачальника;

п.п 6.3.2., 6.3.3. постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам Договору;у разі неможливості виконати взяті на себе обов`язки по строкам, якості та кількості товару, який постачається повідомити замовника не пізніше ніж за 5 днів;

п.10.1 - договір набирає чинності з дати підписання і діє до припинення чи касування на всій території України правового режиму воєнного стану, але не довше ніж до 31.12.2024 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобов`язань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, що лишились не виконаними.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Додатком№1 до Договору є Специфікація (а.с. 11 на звороті), в якій сторони погодили поставку товару на загальну суму 2880000 грн, а саме: бензин А-95 в кількості 50000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 2400000 грн, дизельне пальне в кількості 10000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 480000 грн.

Додатком№2 до Договору є Перелік автозаправних станцій (а.с. 12).

06.06.2024 року до Договору сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с. 13), п.1.1. якої сторони внесли зміни до п.3.3. Договору, виклавши його та специфікацію в наступній редакції: «загальна сума договору складає 2862100грн, в тому числі ПДВ 477016 грн 67 коп»;

«Специфікація на поставку товару на загальну суму 2862100грн, а саме: бензин А-95 в кількості 16000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 768000 грн, дизельне пальне в кількості 1000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 48000 грн., бензин А-95 в кількості 31000 літрів за ціною 51 грн.22 коп за л на суму 1587820грн, дизельне пальне в кількості 9000 літрів за ціною 50 грн. 92 коп. за л на суму 458280 грн.».

28.08.2024 року до Договору сторонами укладено додаткову угоду №2 (а.с. 14), п.1.1. якої сторони внесли зміни до п.3.3. Договору, виклавши його та специфікацію в наступній редакції: «загальна сума договору складає 2859056 грн 08 коп, в тому числі ПДВ 477011грн 01 коп»;

«Специфікація на поставку товару на загальну суму 2859056 грн 08 коп, а саме: бензин А-95 в кількості 16000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 768000 грн, дизельне пальне в кількості 1000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 48000 грн., бензин А-95 в кількості 17000 літрів за ціною 51 грн.22 коп за л на суму 870740 грн, дизельне пальне в кількості 2000 літрів за ціною 50 грн. 92 коп. за л на суму 101840 грн., бензин А-95 в кількості 13792 літрів за ціною 51 грн.99 коп за л на суму 717046 грн 08 коп., дизельне пальне в кількості 7000 літрів за ціною 50 грн. 49 коп. за л на суму 353430 грн ».

30.12.2024 року до Договору сторонами укладено додаткову угоду №3 (а.с. 15), п.2 якої сторони внесли зміни до п.3.3. Договору, виклавши його та специфікацію в наступній редакції: «загальна сума договору складає 2629222 грн 60 коп, в тому числі ПДВ 438203грн 77 коп»;

«Специфікація на поставку товару на загальну суму 2629222 грн 60 коп, а саме: бензин А-95 в кількості 16000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 768000 грн, дизельне пальне в кількості 1000 літрів за ціною 48 грн. за л на суму 48000 грн., бензин А-95 в кількості 17000 літрів за ціною 51 грн.22 коп за л на суму 870740 грн, дизельне пальне в кількості 2000 літрів за ціною 50 грн. 92 коп. за л на суму 101840 грн., бензин А-95 в кількості 13792 літрів за ціною 51 грн.99 коп за л на суму 716942 грн 08 коп., дизельне пальне в кількості 2450 літрів за ціною 50 грн. 49 коп. за л на суму 123700 грн ».

Платіжними інструкціями: № 4356 від 29.08.2024 року на суму 799570 грн. 50 коп, № 5743 від 08.11.2024 року на суму 41072 грн. 10 коп, № 2694 від 06.06.2024 року на суму 972580 грн, №623 від 21.02.2024 року на суму 8160000 грн (а.с. 28-29) позивач на виконання умов Договору перерахував відповідачу загалом 2629222 грн 60 коп.

Із видаткових накладних: № 0005/0000690 від 02.09.2004 року на суму 799570 грн 50 коп, №0005/0000509 від 10.06.2024 року на суму 972580 грн, Специфікацій: № 0005/0000690-С від 02.09.2024 року, № 0005/0000509-С від 10.09.2024 року (а.с. 160-190) вбачається, що відповідач передав, а позивач прийняв скретч-картки на нафтопродукти, а саме: бензин А-95 в кількості 13000 літрів, скретч-картками (40 шт) номіналом 15 літрів (з №70 по №09), скретч-картками (440 шт) номіналом 10 літрів (з №00 по №39), скретч-картками (400 шт) номіналом 20 літрів (з №90 по №89), дизельне пальне в кількості 2450 літрів скретч-картками (1 шт) номіналом 10 літрів (з №11); скретч-картками (122 шт) номіналом 20 літрів (з №98 по №39); бензин А-95 в кількості 17000 літрів, скретч-картками (500 шт) номіналом 10 літрів (з №40 по №39), скретч-картками (600 шт) номіналом 20 літрів (з №50 по №49), дизельне пальне в кількості 2000 літрів скретч-картками (100 шт) номіналом 20 літрів (з №00 по №99).

Позивач вказав, що станом на 23.01.2026 року ним використано по отриманим від відповідача на умовах Договору скретч-карткам лише 1930 л дизельного палива (за видатковою накладною №0005/0000509 від 10.06.2024 року на суму 101840 грн).

В подальшому в процесі отримання замовником паливно мастильних матеріалів на погоджених сторонами АЗС, зокрема, з лютого 2024 року встановлена неможливість заправки транспорту замовника, оскільки надані відповідачем скретч-картки на отримання дизельного пального загальним об`ємом 2520 л. на суму 127264 грн 90 коп. не забезпечені товаром про що водіями позивача складено службові записки від 05.02.2024, 10.02.2025, 30.01.2025, 06.02.2025 року (а.с.20-23).

20.02.2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією №01-28/667, в якій повідомив неможливість отримання товару на обумовлених АЗС, а саме дизельного пального об`ємом 2520 л. на суму 127264 грн 90 коп. за скретч-картками відповідача, вимагав протягом 10 днів з дати отримання претензії повернути на вказані рахунки кошти у розмірі 127264 грн 90 коп. (а.с.26-27, докази направлення а.с.25).

Відповідач претензію позивача отримав 26.02.2025 року, однак, залишив без відповіді та виконання.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки №1542/1 від 20.02.2024 року, тому вимоги витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, послуг, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, загальні положення про послуги визначені главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, забезпечення виконання зобов`язання у виді поруки параграфом 3 глави 49, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Норми глави 16 розділу IV книги І ЦК України врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);

особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст. 614);

у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ст. 615).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638).

Главою 54 врегульовано загальні положення купівлі-продажу, поставки, зокрема:

за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655);

покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692);

якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст. 693);

за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК).

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (абз. 2 п. 3 Правил).

Згідно п. 9 Правил розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі Інструкція).

Відповідно п. 3 даної Інструкції талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Отже, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне (товар) на АЗС.

Разом з тим, сам по собі талон не підтверджує право власності на куплене пальне, а свідчить лише про попередню оплату певної кількості пального відповідного оператора АЗС, у зв`язку з чим, підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надають право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому. Водночас, фактичне отримання пального відбувається безпосередньо на АЗС, із підтвердженням первинних документів, такі як чек, який надає АЗС при оплаті пального талоном або паливною карткою.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що 20.02.2024 року між сторонами укладено договір поставки № 1542/1 щодо закупівлі та зберігання паливно-мастильних матеріалів, а саме, бензину А-95 та дизельного пального на загальну суму 2629222 грн 60 коп. у т.ч. ПДВ 438203грн.77 коп., з урахуванням внесених додатковими угодами до нього змін.

Пунктами 4.1, 4.4. Договору сторони узгодили, що розрахунки проводяться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 100% від вартості партії товару, що поставляється; у разі невиконання зобов`язання авансовий платіж підлягає поверненню в тому розмірі, в якому він надавався та незалежно від того, з вини якої сторони таке зобов`язання не виконано, протягом 10 банківських днів з дати пред`явлення вимоги замовником про повернення авансового платежу.

Пропозиція відповідача поставити товар, оформлена видатковими накладними: № 0005/0000690 від 02.09.2004 року, №0005/0000509 від 10.06.2024 року, позивачем прийнята і виконана шляхом попередньої оплати зазначеного у видаткових накладних, Специфікаціях: № 0005/0000690-С від 02.09.2024 року, № 0005/0000509-С від 10.09.2024 року товару - 30000 літрів бензину А 95 та 4450 літрів дизельного палива на його отримання скретч-картками, платіжними інструкціями: № 4356 від 29.08.2024 року, № 5743 від 08.11.2024 року, № 2694 від 06.06.2024 року, №623 від 21.02.2024 року на загальну суму 2629222 грн 60 коп. Відповідач передав позивачу товар за скретч-картками лише 1930 л дизельного палива (за видатковою накладною №0005/0000509 від 10.06.2024 року на суму 101840 грн, 70 л дизельного пального не отримав), за видатковою накладною № 0005/0000690 від 02.09.2024 року на суму 123700 грн 50 коп. товар не отримав.

Доказів належного виконання договірного зобов`язання з поставки позивачу товару - дизельного палива 2520 л на загальну суму 127264 грн. 90 коп., зазначеного у видаткових накладних: №0005/0000509 від 10.06.2024 року, № 0005/0000690 від 02.09.2024 року за переданими відповідачем скретч-картками суду не надано про що також складено службові записки водіїв позивача від 05.02.2024, 10.02.2025, 30.01.2025, 06.02.2025року, як і доказів з повернення суми попередньої оплати. Відтак вимогу позивача про стягнення 127264 грн. 90 коп попередньої оплати товару суд визнає обґрунтованою, доказаною і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи скористався на власний розсуд, в засідання суду не з`явився, жодних заяв і клопотань щодо розгляду справи не подав.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і з заявлених у ньому підстав задовольняє повністю.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тенегія, ідентифікаційний код юридичної особи 44604267; місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, на користь Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», ідентифікаційний код юридичної особи 02005585, місцезнаходження: 18009, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Луки Святителя-хірурга, буд 3 127264 грн 90 коп боргу, 3328 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.03.2026 року.

Суддя В.М. Грачов