РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2026Справа № 910/15482/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний клуб"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф Фуд"

про стягнення 78 532,00 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний клуб" (далі - позивач, Клуб) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф Фуд" (далі - відповідач, Товариство) заборгованості за укладеним між сторонами 18.03.2025 року договором оренди індивідуально визначеного майна № 8-25 у розмірі 78 532,00 грн.

Ухвалою від 17.12.2025 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням строку та способу усунення її недоліків.

23.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Клубу від 23.12.2025 року № 23/12-2025 про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 26.12.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/15482/25 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, враховуючи відсутність у Товариства електронного кабінету, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України копія ухвали від 26.12.2025 року про відкриття провадження у справі № 910/15482/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04053, місто Київ, вулиця Обсерваторна, будинок 7, офіс 26.

Проте, вищевказане відправлення з трек-номером R84 підприємством поштового зв`язку вручене відповідачу не було та повернулося на адресу суду.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення терміну зберігання тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2025 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що 27.03.2026 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача від 27.03.2026 року про долучення до матеріалів справи розрахунку витрат, які Клуб сплатив та має сплатити у зв`язку із розглядом справи, а також доказів, що їх підтверджують.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 року між Клубом (орендодавець) та Товариством (орендар) був укладений договір оренди індивідуально визначеного майна № 8-25 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення (1-й поверх) в корпусі № 10 загальною площею 214,5 м2 та нежитлові приміщення (1-й поверх) загальною площею 30,2 м2, розташовані за адресою: місто Київ, вулиця Бориспільська, 9, що є власністю Клубу.

Означений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору об`єкт оренди передається з метою використання під кондитерський цех. Орендарю не дозволяється використовувати об`єкт оренди для будь-яких інших цілей, за власним розсудом.

За умовами пункту 2.1 Договору орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди на термін, вказаний у Договорі, з дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі об`єкта оренди.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавець за відповідним актом приймання-передачі від 01.04.2025 року передав, а Товариство прийняло в оренду в корпусі № 10 нежитлові приміщення (1-й поверх) загальною площею 214,5 м2 та нежитлові приміщення (1-й поверх) загальною площею 30,2 м2, розташовані за адресою: місто Київ, вулиця Бориспільська, 9.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна оренди 1 м2 площі нежитлових приміщень (загальною площею 214,5 м2) становить 180,00 грн. (без ПДВ). Ціна оренди 1 м2 площі нежитлових приміщень (загальною площею 30,2 м2) становить 15,00 грн. (без ПДВ).

Базовий розмір орендної плати нежитлових приміщень (загальною площею 214,5 м2) становить 38 610,00 грн. (без ПДВ) за місяць. Базовий розмір орендної плати нежитлових приміщень (загальною площею 30,2 м2) становить 453,00 грн. (без ПДВ) за місяць.

Згідно з пунктом 3.5 Договору зобов`язання орендаря по сплаті орендної плати за перший місяць проводиться протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди. Подальша оплата здійснюється до 15 числа кожного поточного місяця.

У пункті 5.2 Договору сторони погодили, що орендар зобов`язується своєчасно самостійно отримувати в орендодавця рахунки на оплату оренди, комунальних послуг та акти надання послуг. Підписані та оформлені акти надання послуг повернути орендодавцю протягом 3 (трьох) днів з дати отримання. Після отримання рахунків своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та комунальні послуги.

За умовами пункту 10.1 Договору останній діє 12 (дванадцять) місяців з 01.04.2025 року по 31.03.2026 року включно.

Судом встановлено, що 01.07.2025 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, в якій зменшили орендовану Товариством площу та погодили, що з 01.07.2025 року орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування в корпусі № 10 нежитлові приміщення (1-й поверх) загальною площею 148,7 м2, розташовані за адресою: місто Київ, вулиця Бориспільська, 9, що є власністю Клубу.

У цій Додатковій угоді сторони також встановили, що ціна оренди 1 м2 площі нежитлових приміщень в корпусі № 10 (загальною площею 148,7 м2) становить 180,00 грн. (без ПДВ). Базовий розмір орендної плати нежитлових приміщень в корпусі № 10 (загальною площею 148,7 м2) становить 26 766,00 грн. (без ПДВ) за місяць.

З 01.07.2025 року орендар перераховує 100 % від орендної плати, що складає 26 766,00 грн. (без ПДВ) за місяць на розрахунковий рахунок Клубу.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення орендодавцем своїх зобов`язань за цією угодою.

Так, матеріали справи містять копії підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених відбитками їх печаток актів надання послуг, зокрема, від 30.04.2025 року № 137 на суму 39 063,00 грн., від 31.05.2025 року № 150 на суму 39 063,00 грн. та від 30.06.2025 року № 192 на суму 39 063,00 грн.

Слід також зазначити, що на підтвердження пред`явлених до відповідача вимоги Клуб надав суду копії виставлених орендареві рахунків на оплату від 14.04.2025 року № 140 на суму 39 063,00 грн., від 06.05.2025 року № 153 на суму 39 063,00 грн., від 09.06.2025 року № 191 на суму 39 063,00 грн., від 29.07.2025 року № 245 на суму 26 766,00 грн., від 06.08.2025 року № 258 на суму 26 766,00 грн. на загальну суму 170 721,00 грн.

У позовній заяві Клуб вказував, що починаючи з червня 2025 року Товариство перестало сплачувати орендну плату за Договором у повному обсязі, однак листом від 31.08.2025 року гарантувало погасити наявну в нього заборгованість за Договором у розмірі 92 595,00 грн. наступним чином: у вересні 2025 р. - 40 %, протягом жовтня-листопад 2025 року - 60 %.

Однак, всупереч умовам Договору та, зокрема, наданим гарантіям Товариство протягом спірного періоду лише частково виконало покладені на нього зобов`язання з перерахування Клубу орендних платежів, сплативши позивачу грошові кошти у загальному розмірі 92 189,00 грн. та заборгувавши таким чином орендодавцеві 78 532,00 грн.

Враховуючи наведені обставини, Клуб звернувся до суду з означеним позовом про примусове стягнення з відповідача заборгованості з орендних платежів за Договором у розмірі 78 532,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у його сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Положеннями частин 1 та 2 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи не спростований Товариством факт неналежного виконання ним обов`язків з оплати позивачу орендної плати за Договором, а також зважаючи на те, що загальна сума основного боргу відповідача, яка складає 78 532,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про відсутність чи повне або часткове погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Клубу до Товариства про стягнення вказаної суми боргу.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження сплати спірної суми заборгованості за Договором.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові обов`язки за Договором, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням вимог Клубу.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф Фуд" (04053, місто Київ, вулиця Обсерваторна, будинок 7, офіс 26; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний клуб" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; ) 78 532 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 00 коп. основного боргу та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.03.2026 року.

Суддя В.С. Ломака