ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23.03.2026 Справа №905/168/26

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. за заявою №10/1203/2026 від 13.03.2026 (сформовано в системі «Електронний суд» 13.03.2026) Приватного акціонерного товариства «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ», м. Київ, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард», м. Костянтинівка Донецької області, про видачу судового наказу за вимогою щодо стягнення заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг №136740 від 01.02.2009 у розмірі 1831,04 грн, а також суми сплаченого судового збору,

без виклику сторін, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 Господарським судом Донецької області через підсистему Електронний суд отримано заяву Приватного акціонерного товариства «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ», м. Київ, () №10/1203/2026 від 13.03.2026 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард», м. Костянтинівка Донецької області, () про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 1831,04 грн за надані електронні комунікаційні послуги у період з 01.09.2024 по 30.11.2024 на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг №136740 від 01.02.2009.

За наслідками розгляду заяви №10/1203/2026 від 13.03.2026 про видачу судового наказу, суд зазначає таке.

За приписом ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п. 3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4).

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, як на підставу вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард» заборгованості в розмірі 1831,04 грн, заявник посилається на договір №136740 від 01.02.2009 про надання телекомунікаційних послуг, обґрунтовуючи виникнення означеної заборгованості внаслідок неналежного виконання боржником грошових зобов`язань у період з 01.09.2024 по 30.11.2024 в частині розрахунку за електронні телекомунікаційні послуги.

У якості доказів представлено суду у електронних копіях: статут Приватного акціонерного товариства «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ; інформація з ЄДР щодо ТОВ «Оптіма Телеком»; договір №136740 від 01.02.2009 про надання телекомунікаційних послуг; додаток до договору № 1 від 01.02.2009; додаток до договору № 2 від 06.10.2012; додаток до договору № 3 від 10.05.2019; рахунок-акт № від 30.09.2024; рахунок-акт № від 31.10.2024; рахунок-акт № від 30.11.2024; розрахунок заборгованості; акт звірки взаємних розрахунків; документи на підтвердження повноважень представника.

Поряд з цим, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається підстав виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, в тому числі щодо наявності підстав виникнення спірного зобов`язання у боржника.

Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Заявником надано копії рахунків-актів за вересень - листопад 2024, у яких зазначено вид послуг та сума до сплати, до складу яких включено: абонентська плата за дзвінки міжміські та мобільні, ІР-шлюз, оренда та компенсація вартості обладнання.

Проте, договір про надання телекомунікаційних послуг №136740 від 01.02.2009 визначає обов`язок оплати абонентом телекомунікаційних послуг ( р. 1, р. 4 договору), до складу яких ІР-шлюз, оренда та компенсація вартості обладнання не входять. З доданого до матеріалів заяви додатку до договору №3 від 10.05.2019 однозначно не слідує наявність такого обов`язку, оскільки ставить оренду обладнання у оператора під умовою як «у випадку оренди обладнання», що у свою чергу оформлюється "Наряд на підключення" (п. 9 додатку №3 від 10.05.2019). Доказів наявності обов`язку оплати ІР-шлюз, оренда та компенсація вартості обладнання, його обсяги та включення до складу послуг за договором, до матеріалів заяви не додано.

Відтак, не є підтвердженою заявлена вимога, як стягнення заборгованості у розмірі 1831,04 грн за надані електронні комунікаційні послуги у період з 01.09.2024 по 30.11.2024 на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг №136740 від 01.02.2009.

З огляду на викладене, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, судом не встановлено підстав для видачі судового наказу в порядку р. ІІ Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин заява №10/1203/2026 від 13.03.2026 про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що за приписами ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 154, п. 7 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ», м. Київ, () №10/1203/2026 від 13.03.2026 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард», м. Костянтинівка Донецької області, () про видачу судового наказу за вимогою щодо стягнення заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг №136740 від 01.02.2009 у розмірі 1831,04 грн, а також суми сплаченого судового збору.

2.Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України, протягом 10-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання та складання ухвали 23.03.2026.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Кротінова