ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

30 березня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/4672/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Павленко Н.А.

суддів - Богатиря К.В., Лічмана Л.В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Управління обласної ради з майнових відносин

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026, ухвалене суддею Волковим Р.В. м. Одеса, повний текст якого складено та підписано 20.02.2026

по справі №916/4672/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»

до відповідача Управління обласної ради з майнових відносин

про стягнення 528 210,41 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління обласної ради з майнових відносин про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування, водовідведення зливових стоків у загальному розмірі 528 210,41 грн, яку нараховано за період з 01.04.2025 по 01.08.2025 на підставі договорів про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення № 21359 від 24.03.2022, № 21609 від 25.01.2023, № 21902 від 22.01.2024, № 22227 від 15.01.2025 та № 22512 від 24.06.2025.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 01.12.2025 прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до розгляду та відкрив провадження у справі №916/4672/25. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Управління обласної ради з майнових відносин на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» 528 210,41 грн заборгованості та 7 923,16 грн витрат зі сплати судового збору.

Повний текст оскаржуваного рішення складено та підписано 20.02.2026.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, Управління обласної ради з майнових відносин звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 у справі №916/4672/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про стягнення 528 210,41 грн, заявлених до Управління обласної ради з майнових відносин.

17.03.2026 в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» ЕСІТС безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Управління обласної ради з майнових відносин на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026, апеляційну скаргу Управління обласної ради з майнових відносин передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Павленко Н.А., суддів: Богатиря К.В., Лічмана Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління обласної ради з майнових відносин на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду, доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/4672/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

23.03.2026 в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» ЕСІТС від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява (зареєстрована за вх. №1123/26/Д1 від 23.03.2026) з запереченнями проти відкриття апеляційного провадження, в якій позивач просить суд відмовити Управлінню обласної ради з майнових відносин у відкритті апеляційного провадження на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 з підстав, зазначених у відповідній заяві.

25.03.2026 матеріали справи №916/4672/25 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Як було вказано, при зверненні до Південно-західного апеляційного господарського суду, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 у справі №916/4672/25. В обґрунтування заявленого клопотання апелянт вказує на те, що у судовому засіданні від 11.02.2026 було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст оскаржуваного рішення Управління обласної ради з майнових відносин отримало в своєму електронному кабінеті 23.02.2026 о 21:15. Окрім цього, апелянт вказує, що заступник начальника юридичного відділу Управління обласної ради з майнових відносин ОСОБА_1 , який має процесуальне право за довіреністю отримувати та розміщувати документи в електронному суді, знаходився у відрядженні (копія розпорядження Одеської обласної військової (державної) адміністрації від 10.03.2026 №193/А-2026 «Про утворення Міжвідомчої комісії з перевірки стану виконання призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період та питань соціально-економічного розвитку Подільського, Білгород-Дністровського та Ізмаїльського районів Одеської області», до складу якої входить Євген Фортуна). На думку апелянта, вказана обставина стала підставою, яка унеможливила отримати повний текст рішення суду, оскільки була відсутня особа, на яку покладено обов`язок ведення електронного суду в Управлінні обласної ради з майнових відносин, а технічної можливості покласти на іншу особу такий обов`язок відсутній, як зазначено скаржником.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи та дослідивши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст оскаржуваного рішення було складено та підписано 20.02.2026, тобто останній день строку на апеляційне оскарження припадав на 12.03.2026 з дня складання повного судового рішення.

Як встановлено судом та підтверджено довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, що документ в електронному вигляді «Ст.238 ч.5 Рішення. Позов задоволено повністю» від 11.02.26 по справі №916/4672/25 (суддя Волков Р.В.) було доставлено до електронного кабінету Управлінню обласної ради з майнових відносин 23.02.26 о 21:14.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (п. 6 ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів встановила, що копію оскаржуваного рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 у справі №916/4672/25 апелянту вручено 24.02.2026.

Разом з цим, оскільки оскаржуване рішення місцевого суду апелянту вручено 24.02.2026, тоді 20 денний строк, який дає учаснику справи право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження і починає свій відлік від дати вручення учаснику справи оскаржуваного рішення суду, спливає 16.03.2026.

Між тим, апеляційна скарга Управління обласної ради з майнових відносин сформована в підсистемі «Електронний суд» 17.03.2026, тобто подана з пропуском строку, передбаченого ст.256 ГПК України на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами ГПК України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зауважує, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає поновленню.

Як свідчить аналіз правових норм чинного законодавства, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Колегія суддів зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Окрім цього, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може поновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близькі за змістом висновки наведені у постанові Верховного Суду від 14.01.2026 у справі № 904/5368/24).

Дослідивши обставини, наведені апелянтом в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку на подання апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що викладені у заяві про поновлення строку доводи, не свідчать про те, що несвоєчасне звернення відповідача з апеляційною скаргою було зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення апелянта та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії.

Щодо доводів апелянта про відсутність особи, на яку покладено обов`язок ведення електронного суду, а також відсутність технічної можливості покласти на іншу особу такий обов`язок, не приймаються та не визнаються апеляційним судом, з огляду на таке.

До апеляційної скарги було додана довіреність від 28.10.2025, якою уповноважено Фортуну Євгена Олександровича представляти інтереси Управління обласної ради з майнових відносин в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців). Вказана довіреність видана з правом передоручення іншим особам та дійсна до моменту її скасування.

З поданої довіреності не вбачається, що саме Фортуну Євгена Олександровича уповноважено на отримання та розміщення документів в електронному суді або ведення електронного суду, більш того, вище вказана довіреність видана з правом передоручення іншим особам.

Так само не вбачається з доданої до апеляційної скарги копії контракту від 12.05.2023 з розділу «Обов`язки та права сторін», що на Фортуну Євгена Олександровича покладено обов`язок ведення електронного суду.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази, які спростовують твердження апелянта стосовно відсутності технічної можливості покласти на іншу особу обов`язок представництва інтересів Управління обласної ради з майнових відносин, оскільки в судових засіданнях місцевого суду від 12.01.2026 та від 11.02.2026 брала участь головний спеціаліст юридичного відділу Управління - Касьянова Олександра Вікторівна, тобто у відповідача є інші представники на представництво інтересів Управління обласної ради з майнових відносин.

Судовою колегією не визнається поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 також посилання апелянта на розпорядження Одеської обласної військової (державної) адміністрації від 10.03.2026 № 193/А-2026, оскільки в ньому не зазначено конкретного періоду відрядження (дати) ОСОБА_2 та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин. Додана до клопотання копія розпорядження від 10.03.2026 №193/А-2026 лише підтверджує включення Євгена Фортуни до складу відповідної комісії як заступника начальника юридичного відділу Управління, проте не свідчить про його фактичну відсутність чи неможливість виконання процесуальних обов`язків у визначений період. Водночас зазначене розпорядження видане 10.03.2026, тобто після проголошення та складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, а також надходження до електронного кабінету відповідача, що свідчить про наявність достатнього часу для ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення суду.

З огляду на означене, а також беручи до уваги обов`язок учасників справи добросовісно користуватися процесуальними правами та недопустимість їх зловживання, передбачений ч. 1 ст. 43 ГПК України, відсутні підстави для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Так, Верховний Суд у постановах від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, від 28.11.2022 у справі № 560/10645/21, від 03.11.2025 у справі № 917/2317/24 зазначив про те, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у підприємстві для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настають у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі №911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з незалежних від скаржника обставин унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання.

Вищенаведені обставини у сукупності свідчать про те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки апелянт об`єктивно не був позбавлений можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З урахуванням означеного, колегія суддів висновує, що апеляційна скарга Управління обласної ради з майнових відносин на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25 відповідно до ст. 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням апелянту 10-денного строку з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме апелянту необхідно вказати поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25.

Окрім цього, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Нормами пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом апеляційної скарги є вимога майнового характеру про стягнення 528 210,41 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви у даній справі підлягав сплаті судовий збір у сумі 7923,16грн (528 210,41 х 1,5 %).

Апеляційну скаргу Управління обласної ради з майнових відносин було подано до Південно-західного апеляційного господарського суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС.

Таким чином, оскаржуючи рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026, апелянт мав сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 9507,79 грн (7923,16 грн х 150% х 0,8).

Однак апелянт не надав докази сплати судового збору, чим порушив вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

З огляду на означене, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги апелянту необхідно сплатити судовий збір у сумі 9507,79 грн.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

З урахуванням означеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Управління обласної ради з майнових відносин на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25 відповідно до ст. 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без руху апеляційну скаргу Управління обласної ради з майнових відносин на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25.

2. Встановити Управлінню обласної ради з майнових відносин 10-денний строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом зазначення поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 по справі №916/4672/25 та надати докази сплати судового збору у сумі 9507,79 грн з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту, а у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані ним у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.А. Павленко

Судді: К.В. Богатир

Л.В. Лічман