ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

про визнання банкрутом

24 березня 2026 року Справа № 903/1022/25

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коритан Людмила Юріївна

за участю представників:

від кредитора ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал»: Панасюк Х.М.

від боржниці: Біленко Р.І.

взяв участь арбітражний керуючий Ведмедєв С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в режимі відеоконференціії у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/1022/25 за заявою фізичної особи ОСОБА_2 про неплатоспроможність,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2025 ОСОБА_2 надіслала на адресу суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 04.11.2025 прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду. Підготовче засідання призначено на 18.11.2025 на 11:00 год.

Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 18.11.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

21.11.2025 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист про перетин державного кордону боржником та членами його сім`ї.

24.11.2025 від приватного виконавця Клехо А.Є. надійшли постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

01.12.2025 від АТ «Кредобанк» надійшов лист, в якому надана інформація про залишки коштів на всіх рахунках ОСОБА_2 станом на 26.11.2025.

02.12.2025 від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист, в якому надана інформація стосовно рахунків ОСОБА_2 станом на 24.11.2025.

Після оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 до суду надійшла заява з грошовими вимогами до боржника:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-капітал», в якій просить суд визнати грошові вимоги в розмірі 449 197,73 грн, що складається із заборгованості:

-за кредитним договором №011/64588/00845166 від 11.03.2020 року у розмірі 99 318,74 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту - 70 576,29 грн. та заборгованість за відсотками 28 742,45 грн.;

-за кредитним договором №011/64588/447902/1 від 23.09.2020 року в розмірі 94 429,05 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту - 61 436,27 грн. та заборгованість за відсотками 32 992,78 грн.;

-за кредитним договором №011/64588/00745980 від 05.12.2019 року в розмірі 255 449,94 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту - 183 895,00 грн. та заборгованість за відсотками 71 554,94 грн.

Ухвалою суду від 16.12.2025 заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-капітал» про визнання грошових вимог до боржника ОСОБА_2 прийняти та призначено до розгляду. Зобов`язано керуючого реструктуризацією Ведмедєва Сергія Сергійовича до 26.12.2025 повідомити заявника та суд про результати розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника. Зобов`язано боржницю до 26.12.2025 повідомити суд про результати розгляду відповідної заяви з грошовими вимогами

25.12.2025 представник боржниці сформував в системі «Електронний суд» відзив на заяву кредитора ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з грошовими вимогами до боржниці - фізичної особи ОСОБА_2 на суму 449197,73грн, в якому зазначив, що боржниця визнає необґрунтованими заявлені кредитором вимоги в розмірі 94914,10грн. (із розрахунку: 449197,73 - 354283,63), адже ймовірним є самостійне нарахування кредитором додаткових відсотків на суму боргу після ухвалення судових рішень, в той час як відповідно до статей 1048, 1050 Цивільного кодексу України у випадку звернення кредитором до суду з позовом до боржника про дострокове повернення суми позики та сплати процентів право кредитора нараховувати проценти за позикою в такому разі припиняється (частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України). Зазначені висновки також викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 по справі № 910/17048/17; від 28.032018 у справі № 444/9519/12 (провадження №4-10цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16 ц (провадження № 14-318цс18). Боржниця визнає заявлені кредитором вимоги частково, в розмірі 354 283,63грн, тому просить суд вимоги кредитора в іншій частині - в розмірі 94914,10 грн - відхилити.

12.01.20258 керуючий реструктуризацією Ведмедєв С.С. сформував в системі "Електронний суд" відомості про результати розгляду вимог кредиторів, в яких зазначив, що керуючим реструктуризацією визнаються заявлені кредиторські вимоги ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" частково, а саме: 354 283,63 грн. - сума основного боргу.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції керуючий реструктуризацією Ведмедєв С.С. просив суд відкласти розгляд грошової вимоги для надання часу кредитору подати заперечення щодо його пояснень та відзиву боржниці.

Представник боржниці на відеозв`язок не вийшов.

Ухвалою суду від 13.01.2026 зобов`язано ТОВ «ФК «Кредит капітал» в строк до 16.01.2026 подати до суду письмові пояснення (заперечення) щодо поданих боржницею та керуючим реструктуризацією пояснень щодо заявлених кредиторських вимог з врахуванням практики Верховного Суду, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 по справі № 910/17048/17; від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження №4-10цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16 ц (провадження № 14-318цс18) та часткової оплати. Зобов`язано керуючого реструктуризацією Ведмедєва С.С. в строк до 16.01.2026 подати до суду: відомості про результати розгляду вимог кредиторів із врахуванням часткової оплати; звіт про поведену роботу. Відкладено розгляд зави про визнання грошових вимог та попереднє судове засідання на 20 січня 2026 року о 11:15 год. в режимі відеоконференції за заявами представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Біленка Р.І. та арбітражного керуючого Ведмедєва С.С.

Ухвала суду від 13.01.2026 доставлена до електронних кабінетів боржниці, кредитора та арбітражного керуючого 13.01.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

19.01.2026 представниця ТОВ "ФК "Кредит-капітал" сформувала в системі "Електронний суд" додаткові пояснення, в яких просить суд:

1. Поновити строк для надання письмові пояснення (заперечення) щодо поданих боржницею та керуючим реструктуризацією пояснень щодо заявлених кредиторських вимог.

2. Визнати грошові вимоги ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у загальному розмірі 449 197,73 грн. (чотириста сорок дев`ять тисяч сто дев`яносто сім гривень, 73 копійки).

3. Грошові вимоги ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" включити до реєстру вимог кредиторів.

Вважає, що факт відкриття виконавчого провадження не свідчить про виконання боржником рішення суду. Доводить, що з моменту набуття прав вимоги за кредитними договорами, Товариство не проводило жодних додаткових нарахувань за вказаними зобов`язаннями. Сума грошових вимог, викладена у заяві, є похідною від обсягу заборгованості, відступленої первинним кредитором - АТ "Райффайзен Банк", згідно з умовами договору про відступлення права вимоги з урахуванням (вирахуванням) усіх фактичних платежів, здійснених Боржником на користь Товариства для погашення заборгованості.

19.01.2025 керуючий реструктуризацією сформував в системі "Електронний суд" клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд заяви про визнання грошових вимог ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ" та попереднє судове засідання, що призначені на 20 січня 2026 року о 11:15 год., на іншу дату, оскільки з метою визначення достовірного та правомірного розміру грошових вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Кредит капітал" (Код ), керуючим реструктуризацією направлено запити до:

1. Приватного виконавця Клехо Анатолій Євгенович;

2. Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЛМУ МЮУ.

Відповідно до вказаних запитів, керуючий реструктуризації просив надати інформацію про:

-всі випадки звернення стягнення на грошові кошти та інше майно в межах виконавчих проваджень;

про розмір заборгованості боржника - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перед кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Кредит-капітал" (Код ) в межах виконавчих проваджень НОМЕР_5, НОМЕР_6, № НОМЕР_7, НОМЕР_8 - станом на день надання відповіді на вказаний запит арбітражного керуючого.

Однак, станом на 19.01.2026 року, керуючому реструктуризацією надійшла відповідь від Приватного виконавця Клехо Анатолій Євгенович.

Відповідно до листа Приватного виконавця Клехо Анатолія Євгеновича зазначено про те, що станом на 16.01.2026 залишок заборгованості по виконавчому провадженню НОМЕР_6 становить 69 919,68 грн.

Станом на 16.01.2026 року залишок заборгованості по виконавчому провадженню НОМЕР_5 становить 202 450,32 грн.

Враховуючи вищезазначене, вказані вище суми заборгованості є безспірними, та визнаються керуючим реструктуризацією в повному обсязі.

Станом на 19.01.2026 інформації від Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЛМУ МЮУ щодо залишку заборгованості по виконавчих провадженнях № НОМЕР_7, НОМЕР_8 - не отримано. Враховуючи вищезазначене, у керуючого реструктуризації відсутні правові підставі для правомірного визначення розміру заборгованості щодо решти заявлених кредиторських вимог.

В судовому засіданні керуючий реструктуризацією підтримав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 20.01.2026 відкладено розгляд зави про визнання грошових вимог та попереднє судове засідання на 27 січня 2026 року о 14:15 год. в режимі відеоконференції за заявами представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Біленка Р.І. та арбітражного керуючого Ведмедєва С.С. Явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» визнано обов`язковою.

21.01.2026 керуючий реструктуризацією сформував в системі «Електронний суд» повідомлення про результати розгляду грошових вимог, в якому вказав, що відповідно до листа Приватного виконавця Клехо Анатолія Євгеновича, серед іншого, зазначено про те, що: станом на 16.01.2026 залишок заборгованості по виконавчому провадженню № НОМЕР_9 становить 69 919,68 грн та по виконавчому провадженню НОМЕР_5 становить 202 450,32 грн. Вказані вище суми заборгованості є безспірними, та визнаються керуючим реструктуризацією в повному обсязі. Відповідно до листа Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЛМУ МЮУ, серед іншого, зазначено про те, що: станом на 20.01.2026 залишок заборгованості по виконавчому провадженню № 73111360 становить 1 180,86 грн та по виконавчому провадженню № НОМЕР_7 становить 78 085,85 грн. Враховуючи вищезазначене, вказані вище суми заборгованості є безспірними, та визнаються керуючим реструктуризацією в повному обсязі.

Отже, загальний розмір заборгованості 351636,71 грн. (69 919,68 + 202 450,32 + 1 180,86 + 78 085,85 = 351 636,71) визнається керуючим реструктуризацією. У керуючого реструктуризації відсутні правові підстави для визнання заявлених грошових вимог в розмірі в розмірі 97 561,02 грн.

Щодо вказаних пояснень (заперечень) кредитора, зазначає про те, що кредитором жодним чином не спростовано доводів боржника та керуючого реструктуризацією. Кредитором не надано пояснень та детального розрахунку заборгованості, з якого можливо встановити період, розмір та вид вимоги, що нараховується.

22.01.2026 представник боржниці сформував в системі «Електронний суд» уточнення до відзиву, в яких визнає вимоги кредитора ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» частково в наступних розмірах:

- в сумі 78085,85грн. заборгованості за кредитним договором №011/64588/00845166 від 11.03.2020р. - згідно з наказом Північного апеляційного господарського суду по справі №873/149/21 від 04.10.2021 року (АСВП НОМЕР_10);

- в сумі 1180,86грн. третейського збору - згідно з наказом Північного апеляційного господарського суду по справі №873/149/21 від 04.10.2021 року (АСВП НОМЕР_8);

- в сумі 202450,32грн. заборгованості за кредитним договором №011/64588/00745980 від 05.12.2019р. - згідно з наказом Північного апеляційного господарського суду по справі №873/148/21 від 25.10.2021 року (АСВП НОМЕР_5);

- в сумі 69919,68грн. заборгованості за кредитним договором №011/64588/447902/1 від 23.09.2020р. - згідно з наказом Північного апеляційного господарського суду по справі №873/150/21 від 04.10.2021 року (АСВП НОМЕР_6).

Отже, всього боржник визнає заявлені кредитором грошові вимоги частково: в загальному розмірі 351636,71грн.

Керуючий реструктуризацією та представник боржниці в судовому засіданні визнали заявлені кредиторські вимоги в розмірі 351636,71 грн, а решті просили відхилити.

Ухвалою попереднього судового засідання від 27.01.2026 заяву ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал" про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_2 , задоволено частково. Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Кредит-капітал" до ОСОБА_2 в розмірі: 315250,95 грн (заборгованість за тілом кредиту) - вимоги 2 черги та 4844,80 грн - витрати по сплаті судового збору за подання відповідної грошової вимоги - позачергово. Решту вимог відхилено. Визначено визнані судом вимоги кредиторів до боржника ОСОБА_2 : вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Кредит-капітал" у наступній черговості: 315250,95 грн (заборгованість за тілом кредиту) - вимоги 2 черги; 4844,80 грн - витрати по сплаті судового збору за подання відповідної грошової вимоги - позачергово. Зобов`язано керуючого реструктуризацією Ведмедєва Сергія Сергійовича включити визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Керуючому реструктуризацією Ведмедєву С.С. провести збори кредиторів в порядку п. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства. Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 17 лютого 2026 року о 09:50 год. в режимі відеоконференції за заявами представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Біленка Р.І. та арбітражного керуючого Ведмедєва С.С.

Керуючий реструктуризацією 16.02.2026 в системі "Електронний суд" сформував клопотання, в якому просить суд продовжити строк на підготовку та схвалення плану реструктуризації боргів боржника на 1 (один) місяць та відкласти підсумкове засідання у справі № 903/1022/25 на іншу дату.

Представниця ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал" в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечила щодо відкладення засідання.

Ухвалою суду від 17.02.2026 відкладено засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 17 березня 2026 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції за заявами представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Біленка Р.І., арбітражного керуючого Ведмедєва С.С. та представниці кредитора ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал» Панасюк Х.М.

13.03.2026 представник боржниці сформував в системі «Електронний суд» клопотання, в якому просить суд:

1. Визнати боржницю - фізичну особу ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) банкрутом.

2. Ввести процедуру погашення боргів боржниці - фізичної особи ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

3. Призначити керуючим реалізацією арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича (свідоцтво №1795 від 19.06.2017 року).

16.03.2026 керуючий реструктуризацією сформував в системі «Електронний суд» наступні документи:

1.Клопотання про долучення протоколу зборів кредиторів.

2.Клопотання про долучення документів, а саме: погоджений боржником План реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ; Звіт про результати перевірки декларації боржника; Акт про результати інвентаризації майна боржника та реєстр вимог кредиторів боржника.

3. Клопотання, в якому вказав, що керуючим реструктуризації проведено збори кредиторів боржника ОСОБА_2 шляхом опитування, за підсумками яких складено протокол. Відповідно до протоколу №1 зборів кредиторів у справі № 903/1022/25 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) складений за результатами опитування від 13.03.2026 року кредитором не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 . Представником боржника подано заяву про визнання боржника банкрутом та відкриття процедури погашення боргів. Керуючим реалізацією призначити арбітражного керуючого Ведмедєва С.С. Дослідивши вказану заяву, вважає, що обставини справи вказують на необхідність визнання боржника банкрутом та відкриття процедури погашення боргів боржника. Повідомив про те, що не заперечує про участь у справі в якості керуючого припиненням. Крім цього, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, просив проводити судове засідання 17.03.2026 року о 10:00 год. без його участі (Медичні висновки про тимчасову непрацездатність долучив до клопотання).

16.03.2026 представниця кредитора сформувала в системі «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представниці у відпустці.

Протокольною ухвалою від 17.03.2026 суд відклав засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 24.03.2026 о 09:50 год. в режимі відеоконференції за заявами представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Біленка Р.І., арбітражного керуючого Ведмедєва С.С. та представниці кредитора ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал" Панасюк Х.М.

17.03.2026 представник боржниці сформував в системі «Електронний суд» клопотання про долучення виправлених декларацій до матеріалів справи №903/1022/25 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_2

24.03.2026 від Головного управління ДПС у Волинській області на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 18.11.2025, надійшов лист, в якому вказує, що станом на 19.03.2025 відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2023 року по січень 2026 року громадян ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник боржниці просив суд визнати боржницю банкрутом. Ввести процедуру погашення боргів боржниці - фізичної особи ОСОБА_2 . Призначити керуючим реалізацією арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича.

Керуючий реструктуризацією підтримав клопотання представника боржниці щодо визнання ОСОБА_2 банкрутом, введення процедури погашення боргів боржниці - фізичної особи ОСОБА_2 . Щодо призначення його керуючим реалізацією не заперечив.

Представниця кредитора ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал" в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечила щодо визнання ОСОБА_2 банкрутом та просила суд закрити провадження по справі та зняти мараторій, оскільки вважає, що погашення боргів перед кредиторами, які заявилися, здійснюватися не буде. Зокрема, будуть списані вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у повному, а саме в сумі 320095,75 грн. Вважає, що повне спрощення (списання) заборгованості порушує законні права та інтереси Товариства як Кредитора по справі. Вважає, що буде порушений принцип добросовісності та справедливості.

Заслухавши представника боржниці, керуючого реструктуризацією та представника кредитора (ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал"), дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Щодо усного клопотання ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал" про закриття провадження та скасування мараторію, судом враховано наступне.

Представниця кредитора ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал" в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила суд закрити провадження по справі та зняти мараторій, оскільки вважає, що погашення боргів перед кредиторами, які заявилися, здійснюватися не буде. Зокрема, будуть списані вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у повному, а саме в сумі 320095,75 грн.

Вважає, що повне спрощення (списання) заборгованості порушує законні права та інтереси Товариства як Кредитора по справі. Вважає, що буде порушений принцип добросовісності та справедливості.

Системний аналіз приписів статей 116, 123, 124 КУзПБ свідчить про те, що проєкт плану реструктуризації боргів набуває ознак власне плану реструктуризації боргів боржника, який може бути поданий для схвалення зборам кредиторів, лише після включення до такого проєкту всіх передбачених законом обов`язкових положень, зміст яких має ґрунтуватися на компромісі між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань, з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника.

За змістом частини восьмої статті 123 КУзПБ саме стосовно плану реструктуризації боргів боржника, що містить принаймні обов`язкові положення згідно статті 124 КУзПБ, збори кредиторів приймають рішення про схвалення або відмову у його схваленні.

В пункті 60 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано:

"Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо".

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.02.2024 у справі №904/7413/21 викладено висновок про те, що до боржника фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст. 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо ".

В постанові від 06.02.2025 у справі №918/1054/23, Верховний Суд розглядаючи оцінюючи план реструктуризації зазначив: " 97. Тобто зі змісту плану реструктуризації боргів боржника і наданих ОСОБА_1 пояснень не вбачається достатніх підстав для висновку, що вона потрапила у стан неплатоспроможності не за своїм злим умислом або через недбалість і неповагу до інтересів своїх позичальників, а внаслідок певного несприятливого збігу обставин, що не дозволив їй своєчасно виконати свої зобов`язання перед кредиторами, попри всі заходи, вжиті нею в межах об`єктивних можливостей".

Боржник у свої поясненнях зазначає, що добросовісність боржника у цій справі слід оцінювати виходячи з його поведінки: чи виконав він усі законні обов`язки, чи розкрив інформацію про майно повністю, чи намагався знайти шляхи погашення боргів у співпраці з кредиторами, та чи не мав на меті зловживання процедурою. Відтак, немає жодної практичної потреби припиняти процедуру - навпаки, її слід продовжити до логічного завершення, щоб реалізувати цілі закону.

У спеціальних нормах КУзПБ законодавець закріпив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, і при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та / або звільнення від боргів для відновлення його платоспроможності.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ обумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 цього Кодексу. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника, у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами, зокрема, можуть бути: ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії із судом; економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників для спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, зокрема закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної та достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї, приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї, притягнення боржника до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1- 3 частини сьомої статті 123 цього Кодексу).

Тож, якщо перед тим, як розглянути в судовому засіданні поданий арбітражним керуючим на затвердження план реструктуризації боргів на відповідність його вимогам КУзПБ, суд встановить, що інформація про доходи та витрати боржника і членів його сім`ї є неповною та недостовірною, доказів сумлінного виконання боржником своїх обов`язків, зокрема вжиття заходів щодо отримання доходу для погашення заборгованості, немає, то це є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи саме відповідно до частини сьомої статті 123 КУзПБ.

Пункт 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ розмежовує поняття "неповна" та "недостовірна" інформація, зазначення якої має безумовний наслідок для боржника у вигляді закриття провадження у справі.

Положення статті 123 КУзПБ є безумовним заходом відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому вони не передбачають альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, якщо господарським судом встановлено відповідні факти. До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_2 добровільно ініціювала процедуру неплатоспроможності, що свідчить про її намір відкрито вирішувати проблему заборгованості згідно з законом, а не ухилятися від відповідальності.

Як вказує Верховний Суд, провадження про неплатоспроможність фізичної особи є добровільним правом боржника, яким він може скористатися для реструктуризації чи прощення боргів з метою відновлення платоспроможності. Боржник скористався цим правом, усвідомлюючи, що воно пов`язане з виконанням ряду обов`язків та вимог добросовісності.

ОСОБА_2 доводить, що опинилася у скрутному фінансовому становищі не через злісний намір чи недобросовісність, а внаслідок несприятливих збігів обставин.

Верховний Суд звертає увагу, що для оцінки добросовісності боржника важливо встановити, чи стала його неплатоспроможність наслідком незалежних від нього обставин, чи все ж результатом недбалості або умислу боржника.

Судом не встановлено фактів приховування відомостей, які впливають на визначення майнового стану боржника та можливості задоволення вимог кредитора, а відповідно його недобросовісності та наявності підстав, передбачених ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Поряд із цим, кредитором не було надано належних та допустимих доказів для закриття провадження у справі.

А також, оскільки, арбітражним керуючим не виявлено приховування доходів боржника, то провадження у даній справі не підлягає закриттю на підставі Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представниці ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал» про закриття провадження по справі та зняття мараторію.

Щодо клопотання представника ОСОБА_2 про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що погашення боргів боржника це - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

У постанові від 25.05.2022 у справі № 903/806/20 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, на яку посилається скаржник в касаційній скарзі, дійшов наступних висновків.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Керуючим реструктуризацією встановлено, що боржник не має статусу фізичної особи-підприємця. Боржниця у трудових відносинах не перебуває, з 2003 року перебуває на пенсії.

Боржниця не має незнятої або непогашеної судимості та в розшуку не перебуває.

Сім`я Боржниці складається з трьох осіб: Боржниця та дві повнолітні доньки Боржника, які перебуваюсь у шлюбі та внаслідок цього змінили прізвища. Батьки Боржниці є померлими, а з чоловіком Боржниця розірвала шлюб у 1995 році.

Боржниця має у власності 39/100 житлового будинку із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_3 . Отримана Боржницею удар згідно з нотаріальним договором дарування від 24.05.2000, після чого Боржниця отримала у власність земельну ділянку площею 0.0390га. за цією адресою.

Наразі Боржниця зареєстрована та проживає в цьому будинку. Зазначені об`єкти нерухомості Боржниці арештовані в рамках виконавчих проваджень.

У Боржниці відсутні будь-які транспортні засоби. У Боржниці відсутнє будь-яке інше рухоме майно, що належить їй на праві власності. Боржниця має рахунки у двох банках: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «КРЕДОБАНК», які також є арештованими в рамках виконавчих проваджень.

Боржниця за останні три роки на поточний рік отримала наступні доходи:

1) у 2022 році - 445,16 грн. (пенсія);

2) у 2023 році - 32 200 грн. (пенсія) та 4 464грн. (житлова субсидія);

3) у 2024 році - 35 320 грн. (пенсія) та 9 285грн. (житлова субсидія);

4) січень - серпень 2025 року - 25 898грн. (пенсія) та 5 634грн. (житлова субсидія).

Боржниця не має будь-яких майнових прав, не має корпоративних прав, в тому числі часток в статутних капіталах юридичних осіб, інших корпоративних прав, не є кінцевим бенефіціарним власником компаній, а також будь-яких інших нематеріальних активів.

На виконання положень Кодексу України з процедур банкрутства керуючим реструктуризацією боргів боржниці складено реєстр вимог кредиторів боржниці ОСОБА_2 та подано до суду (т.2, а.с.151-153).

За результатами попереднього засідання, ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.01.2026 визнано грошові вимоги кредитора.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.01.2026 зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржниці, провести перші збори кредиторів у справі №903/1022/25 про неплатоспроможність боржниці - ОСОБА_2 .

Керуючим реструктуризації проведено збори кредиторів боржниці ОСОБА_2 шляхом опитування, за підсумками яких складено протокол.

Відповідно до протоколу №1 зборів кредиторів у справі № 903/1022/25 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) складений за результатами опитування від 13.03.2026 року кредитором не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 .

Представник кредитора виклала свої заперечення в письмових поясненнях щодо проєкту плану реструктуризації боргів у справі №903/1022/25 про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_2 станом на 13.03.2026, де вказала, що

«Планом реструктуризації передбачено, що погашення боргів перед кредиторами, які заявилися, здійснюватися не буде. Зокрема, будуть списані вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у ПОВНОМУ ОБСЯЗІ, а саме в сумі 320 095,75 грн.

Вважає, що повне спрощення (списання) заборгованості порушує законні права та інтереси Товариства як Кредитора по справі.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 119 Кодексу, відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

Законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 2 ст. 123 Кодексу, основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проєкту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак, метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проєкту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

При поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проєкту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Таким чином, відсутність розробленого боржником реального та обґрунтованого проєкту плану реструктуризації та його неподання на розгляд кредиторам свідчить, що мета процедури реструктуризації боргів, передбачена Кодексом України з процедур банкрутства, не виконується. Невиконання мети попередньої процедури (реструктуризації боргів) виключає можливість переходу до іншої процедури (погашення боргів) у провадженні про неплатоспроможність фізичної особи.

Додатково зазначає, що заборгованість, яка є предметом проєкту плану реструктуризації, виникла у зв`язку з укладенням боржницею ряду кредитних договорів. Вказані кредитні зобов`язання мають господарський характер, оскільки грошові кошти залучалися за цільовим призначенням - для забезпечення та розвитку підприємницької діяльності боржниці, яка здійснювалася нею до 31.03.2023 року.

З огляду на що, вважає за необхідне внести зміни до плану реструктуризації, зокрема щодо суми заборгованості, які підлягає сплаті Боржником».

Стаття 124 КУзПБ встановлює вимоги до плану реструктуризації боргів боржника та порядку його виконання.

Розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 КУзПБ, зокрема у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В постанові від 19.09.2022 у справі № 903/806/20 Верховний Суд також зауважив, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Водночас слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність. Аналогічний висновок також викладено в постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20, на яку посилається скаржник.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Таким чином, хоча КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ.

До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.

Враховуючи наведене, Суд зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів (наведені вище висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20).

Разом з цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 7 ст. 123 КУзПБ для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , вказавши, що матеріалами справи не підтверджується фактів приховування відомостей, які впливають на визначення майнового стану боржника та можливості задоволення вимог кредитора, й відповідно його недобросовісності.

У випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

Разом з цим, як слідує з матеріалів справи у боржниці відсутні доходи та майно, а житловий будинок (загальною площею 103.2кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ), який знаходиться у спільній частковій власності Боржниці (частка Боржниці складає 39/100 будинку), є єдиним місцем проживання сім`ї, тому відповідно до частини 6 статті 131 Кодексу України з процедур банкрутства не може бути включений в перелік майна на реалізацію для задоволення вимог кредиторів; щодо земельної ділянки, то ця ділянка є присадибною ділянкою, розташованою за однією адресою з житловим будинком, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, тому відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України не може бути відчужена окремо від житлового будинку. Боржниця не працює, але отримує пенсію, тому не має можливості виділяти жодної суми коштів для погашення вимог кредиторів.

На підставі вищевикладеного, на збори кредиторів, керуючим реструктуризацією надано план реструктуризації, у відповідності до якого, пропонувався весь розмір заборгованості боржника в сумі 315250,95 грн. прощенню, в зв`язку з відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, та інших активів, які можливо реалізувати для погашення заборгованості (боржник не працює та не має ліквідних активів, не отримує доходів, покращення фінансового стану та/або зміни доходів в сторону збільшення не прогнозується, не має можливості виділяти жодної суми коштів для погашення вимог кредиторів).

Суд на даному етапі розгляду справи не наділений повноваженнями зобов`язувати боржника пропонувати інші плани реструктуризації боргів, аніж ті, що запропоновані кредитору чи зобов`язувати боржника передбачати у плані реструктуризації ті чи інші заходи, спрямовані на погашення вимог кредиторів (інше працевлаштування тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, фінансовий стан боржниці ОСОБА_2 характеризується ознаками неплатоспроможності; майнових активів боржниці не достатньо для задоволення вимог кредитора; плану реструктуризації боргів боржника, схваленого зборами кредиторів, не надано, а відтак погашення визнаних судом вимог кредитора можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.

Станом на дату проведення судового засідання минуло більше трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та до суду не подано погодженого боржником і схваленого кредиторами (кредитором) план реструктуризації боргів боржника.

Згідно ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини першої статті 130 КУзПБ процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника, яка є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 КУзПБ, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 КУзПБ. (Постанова Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20).

А також в пунктах Постанови Верховного суду від 20.09.2022 у справі №920/27/21 зазначено:

61. За змістом частини першої статті 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:

- протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;

- зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

62. Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

63. За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини перша статті 130 КУзПБ процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.

64. Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.

65. Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 КУзПБ, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 КУзПБ.

66. Отже, приписи частини першої статті 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ.

67. Враховуючи, що у частині одинадцятій статті 126 КУЗПБ конкретизовано лише момент з якого вона підлягає застосуванню господарським судом, реалізація цієї норми можлива після спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника та до звершення цієї судової процедури, зокрема безпосередньо перед вирішенням господарським судом питання про визнання боржника банкрутом та перехід до судової процедури погашення боргів в порядку частини першої статті 130 КУзПБ.

68. Враховуючи наведене, Верховний Суд зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Як слідує з постанови від 19.09.2024 у справі № 918/398/23, постанови від 14.11.2024 у справі № 910/6970/22:

"Суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та в разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (частина перша статті 130 КУзПБ). Суд через призму судового контролю повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях / бездіяльності кредиторів, а за інших - у діях / бездіяльності боржника. При цьому він має враховувати добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ обумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 цього Кодексу. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника, у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Причому саме по собі клопотання кредитора про закриття провадження у справі про неплатоспроможність за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення такого клопотання. У цьому зв`язку суди мають надати оцінку не лише діям кредиторів щодо незатвердження плану реструктуризації боргів протягом тривалого часу, а й діям боржника щодо виконання ним своїх обов`язків.

Приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 цього Кодексу формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Водночас боржник не може бути примушений до погодження плану реструктуризації боргів у запропонованій кредиторами редакції, якщо майнових активів та доходів для повного погашення кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, боржник не має, відновлення його платоспроможності шляхом реалізації реструктуризації боргів боржника є неможливим, а отже, не можна розробити такий план реструктуризації боргів боржника, який би відповідав сподіванням кредитора, тобто в якому відображається повне погашення боргів за рахунок майна боржника чи його доходів.

Тому, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження про неплатоспроможність збори кредиторів не прийняли рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, поведінка боржника є відкритою, зрозумілою, чесною щодо кредиторів, своєчасною та добросовісною, містить ознаки сприяння до встановлення усіх обставин, необхідних під час розгляду справи про неплатоспроможність, боржник демонструє дієве прагнення до реабілітації в рамках процедур, передбачених КУзПБ для відновлення платоспроможності фізичних осіб, добросовісно виконує свої обов`язки під час провадження у справі, активів для задоволення визнаних судом вимог кредиторів у боржника немає, це дає підстави для визнання боржника банкрутом та переходу до наступної судової процедури - погашення боргів боржника".

Суд наголошує, що одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності).

Тож на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження (схожий за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

Застосування судами принципу судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Поряд з наведеним, Суд у цій справі, вважає за необхідне також зауважити, що у випадку пропонування боржником плану реструктуризації, який передбачає повне списання боргів, питання обставин неплатоспроможності набуває особливого значення. У цій категорії справ кредитори часто наполягають на необхідності досягнення компромісу між ними та боржником, без якого нібито апріорі не може бути нормального процесу неплатоспроможності.

Суд зауважує, що компроміс, безумовно, представляє собою базовий варіант розвитку справи про неплатоспроможність фізичної особи. Проте досягнення компромісу може бути неможливим у певних справах з огляду як на об`єктивні (військові дії, зміна складу родини, яка не пов`язана з поведінкою боржника, втрата джерела існування внаслідок об`єктивних причин тощо), так і на суб`єктивні (вік боржника, стан його здоров`я, втрата джерела існування внаслідок суб`єктивних причин тощо) чинники. За таких обставин завданням суду у справі про неплатоспроможність фізичної особи є встановлення, у тому числі й на підставі даних, зазначених кредиторами у клопотаннях про закриття, поясненнях, запереченнях всієї сукупності істотних обставин, що характеризують поведінку боржника.

При цьому, суд має керуватися також принципом судового розсуду, який ґрунтується на природньому сприйнятті суддею обставин конкретної справи про неплатоспроможність фізичної особи. Водночас, висновки, яких доходить суд мають бути в достатній мірі ним обґрунтовані задля уникнення сумнів в реабілітації судом недобросовісного боржника засобами неплатоспроможності.

Враховуючи, тривалість судової процедури реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 (чотири місяці) та те, що збори кредиторів не прийняли рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, а також встановлення судом ознак неплатоспроможності боржника, суд приходить до висновку визнати фізичну особу ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) банкрутом, ввести процедуру погашення боргів боржника, призначити керуючого реалізацією.

Постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.

Клопотання за рішенням зборів кредиторів про призначення керуючого реалізацією не надійшло, кандидатуру арбітражного керуючого зборами кредиторів не запропоновано.

Враховуючи викладене, представником боржниці було подано клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника, призначення керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Ведмедєва С.С.

Розглянувши кандидатуру арбітражного керуючого Ведмедєва С.С., враховуючи надану ним згоду на призначення, а також з урахуванням відсутності з цього приводу заперечень з боку боржника, суд дійшов висновку про можливість призначення керуючим реалізацією майна боржника у справі № 903/1022/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , арбітражного керуючого Ведмедєва С.С.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника офіційно оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України протягом трьох днів з дня прийняття відповідної постанови суду (абз. 3 ч. 1 ст. 130 КУзПБ).

Згідно ч. 2 ст. 130 КУзПБ не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником проводить інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість.

Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців (абз. 2 ч. 1 ст. 58 КУзПБ).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

Керуючись, ст.ст. 1, 2, 28, 30, 129-130 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Припинити процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та повноваження керуючого реструктуризацією Ведмедєва Сергія Сергійовича.

2. Визнати фізичну особу ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) банкрутом та ввести процедуру погашення боргів.

3. Призначити керуючим реалізацією майна ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Ведмедєва Сергія Сергійовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1795 від 19.06.2017; адреса офісу: вул.Милославська,41/15, в.123, м.Київ, 02167, адреса для листування: а/с 116, м.Київ, 01001, e.mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та встановити розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень.

4. Здійснити оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України (веб-сайт Верховного суду) повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_2 банкрутом і введення процедури погашення боргів.

5. Зобов`язати керуючого реалізацією:

5.1. Відкрити спеціальний банківський рахунок, на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута.

5.2. Не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником провести інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість.

5.3. В строк до 23.03.2027 виконати процедуру погашення боргів боржника, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання процедури погашення боргів боржника.

6. Відмовити в задоволенні клопотання представниці ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал» про закриття провадження по справі та зняття мараторію.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Постанова суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повна постанова підписана 25.03.2026.

Суддя І. О. Гарбар