РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2026Справа № 910/10520/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдиний Енергостандарт» (40004, місто Суми, вулиця Терещенка Віталія, 35, 1 поверх, приміщення 1А; ідентифікаційний код 38708941)

до

Державного підприємства «Гарантований покупець (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; ідентифікаційний код 43068454)

про стягнення 11 166 842,61 грн,

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: Курдюмов М.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Єдиний Енергостандарт» (далі - ТОВ «Єдиний Енергостандарт»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - ДП «Гарантований покупець») 11 166 842,61 грн, у тому числі: заборгованості за куплену відповідачем електроенергію у грудні 2022 року, лютому - липні та вересні 2023 року у розмірі 10 768 034,53 грн, інфляційних втрат у сумі 302 929,13 грн та 3 % річних у розмірі 95 878,95 грн.

Господарський суд міста Києва (суддя Мандриченко О.В.) рішенням від 11.03.2025 у справі №910/10520/24 провадження в частині вимог ТОВ «Єдиний Енергостандарт» до ДП «Гарантований покупець» про стягнення основного боргу у розмірі 6 978 884,79 грн - закрив; решту позовних вимог задовольнив повністю, зокрема, присудив до стягнення з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Єдиний Енергостандарт» 3 789 149,74 грн - заборгованості, 95 878,95 грн - 3% річних, 302 929,13 грн - інфляційних втрат та 62 819, 37 грн - судового збору.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 20.05.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі №910/10520/24 залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 16.09.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі №910/10520/24 в частині стягнення з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Єдиний Енергостандарт» 95 878,95 грн - 3% річних та 302 929,13 грн - інфляційних втрат скасував; справу №910/10520/24 у скасованій частині передав на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

02.10.2025 матеріали справи №910/10520/24 надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу судових справ між суддями передані для розгляду судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.10.2025 прийняв справу №910/10520/24 до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 10.11.2025.

07.10.2025 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Єдиний Енергостандарт» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 10.11.2025 та усіх подальших судових засіданнях у справі №910/10520/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.10.2025 задовольнив клопотання ТОВ «Єдиний Енергостандарт» про участь у судових засіданнях у справі №910/10520/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

10.11.2025 суд відклав підготовче засідання на 19.01.2026.

09.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

19.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.03.2026.

02.03.2026 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 16.03.2026.

13.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Єдиний Енергостандарт» надійшла заява, в якій позивач просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника, одночасно зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

16.03.2026 у судове засідання з`явився представник ДП «Гарантований покупець».

Зокрема, у судовому засіданні представник ДП «Гарантований покупець» заперечував проти задоволення позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.09.2018 між Державним підприємством "Енергоринок" (далі - ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" (далі - виробник альтернативного джерела, ВАД) укладено договір №15625/01, відповідно до якого позивач зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.

30.06.2019 між Державним підприємством "Енергоринок" (ДПЕ), Державним підприємством "Гарантований покупець" (далі - Гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" (далі - виробник за "зеленим" тарифом) укладено додаткову угоду №321/01 до договору, у якій сторони дійшли згоди в преамбулі договору слова Державне підприємство "Енергоринок" замінити на слова "Державне підприємство "Гарантований покупець" та замінити статті 1-10 Договору статтями 1-8 в новій редакції.

У подальшому між ДП «Гарантований покупець» та ТОВ "Єдиний Енергостандарт" укладалися додаткові угоди №321/01 від 30.06.2019, №1967/01 від 28.12.2019, №1291/01/20 від 29.04.2020, №461/01/21 від 11.02.2021, №2606/02/21 від 29.12.2021, №1499/07/23 від 29.05.2023, №677/07/24 від 25.01.2024.

Так, відповідно до п. 1.1. договору (в редакції від 29.04.2020), позивач зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок).

Пунктом 2.5 договору визначено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП, для кожної генеруючої одиниці.

Положеннями п. 3.1 договору передбачено, що обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку, на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку.

Умовами п. 3.3 договору визначено, що оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Пунктом 4.1. договору передбачено право продавця за "зеленим" тарифом вимагати від гарантованого покупця повної та своєчасної оплати товарної продукції.

За умовами п. 4.5. договору, гарантований покупець зобов`язаний купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.

25.01.2024 сторони уклали додаткову угоду № 677/07/24 до договору, якою виклали умови у новій редакції.

Зокрема, за умовами п. 3.3. договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №677/07/24), оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців у розрахунковому місяці, формування актів купівлі-продажу електричної енергії здійснюються відповідно до Порядку.

Відповідач придбав у позивача на умовах договору електричну енергію у грудні 2022 року, лютому-липні та вересні 2023 року за актами купівлі-продажу електроенергії, підписаними та скріпленими печатками сторін, а саме:

- від 31.12.2022 на суму 12 157 331,30 грн за грудень 2022 року;

- від 28.02.2023 на суму 10 282 970,92 грн за лютий 2023 року;

- від 31.03.2023 на суму 12 200 463,73 грн за березень 2023 року (актом коригування від 15.06.2023 обсяг купленої електроенергії був скоригований на 1кВт*год на загальну суму 5,39 грн);

- від 30.04.2023 на суму 19 878 920,15 грн за квітень 2023 року;

- від 31.05.2023 на суму 11 223 837,97 грн за травень 2023 року (актом коригування від 18.08.2023 обсяг купленої електроенергії був скоригований на +36кВт*год на загальну суму +196,22 грн);

- від 30.06.2023 на суму 5 639 046,80 грн за червень 2023 року;

-від 31.07.2023 на суму 5 002 528,81 грн за липень 2023 року;

- від 30.09.2023на суму 6 357 028,07 грн за вересень 2023 року.

Відповідач за куплену електричну енергію розрахувався частково, сплативши на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 71 974 284,05 грн, а саме:

- за грудень 2022 року сплатив 10 603 226,01 грн, у тому числі: 15.12.2022 - 4 291 768,20 грн; 26.12.2022 - 1 778 838,82 грн; 30.12.2022 - 1 951 842,31 грн; 11.07.2024 - 2 580 776,68 грн;

- за лютий 2023 року сплатив 9 762 583,31 грн, у тому числі: 15.02.2023 - 3 343 518,80 грн, 24.02.2023 - 2 702 040,04 грн, 28.02.2023 - 2 310 399,70 грн, 06.05.2024 - 1 406 624,77 грн;

- за березень 2023 року сплатив 9 443 864,02 грн, у тому числі: 15.03.2023 - 2 965 246,01 грн, 24.03.2023 - 3 255 568,98 грн, 31.03.2023 - 3 223 049,03 грн;

- за квітень 2023 року сплатив 17 249 722,15 грн, у тому числі: 14.04.2023 - 4 479 185,54 грн, 25.04.2023 - 8 042 864,08 грн, 28.04.2023 - 4 727 672,53 грн;

- за травень 2023 року сплатив 9 008 542,57 грн, у тому числі: 15.05.2023 - 3 098 987,32 грн, 25.05.2023 - 3 337 133,47 грн, 31.05.2023 - 2 333 537,70 грн, 15.02.2024 - 27 848,18 грн, 11.07.2024 - 211 035,90 грн;

- за червень 2023 року сплатив 4 778 601,38 грн, у тому числі: 16.06.2023 - 1 722 878,52 грн, 26.06.2023 - 1 529 640,52 грн, 30.06.2023 - 1 526 082,34 грн;

- за липень 2023 року сплатив 4 972 640,44 грн, у тому числі: 17.07.2023 - 1 210 194,53 грн, 25.07.2023 - 1 346 849,06 грн, 31.07.2023 - 1 616 327,62 грн, 06.05.2024 - 799 269,23 грн;

- за вересень 2023 року сплатив 6 155 104,17 грн, у тому числі: 15.09.2023 - 1 562 498,72 грн, 25.09.2023 - 1 674 863,24 грн, 10.10.2023 - 1 556 601,69 грн, 31.01.2024 - 107 200,21 грн, 06.05.2024 - 1 253 940,31 грн.

За таких обставин, у ДП «Гарантований покупець» утворилась заборгованість у розмірі 10 768 034,53 грн.

Після звернення ТОВ «Єдиний Енергостандарт» до суду із цим позовом ДП «Гарантований покупець» сплатило на користь позивача 6 978 884,79 грн.

Так, Господарський суд міста Києва рішенням від 11.03.2025 у цій справі провадження в частині вимог ТОВ «Єдиний Енергостандарт» до ДП «Гарантований покупець» про стягнення основного боргу у розмірі 6 978 884,79 грн - закрив; решту позовних вимог задовольнив повністю, зокрема, присудив до стягнення з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Єдиний Енергостандарт» 3 789 149,74 грн - заборгованості, 95 878,95 грн - 3% річних, 302 929,13 грн - інфляційних втрат та 62 819, 37 грн - судового збору.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 20.05.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі №910/10520/24 залишив без змін.

Разом із тим, Верховний Суд постановою від 16.09.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі №910/10520/24 в частині стягнення з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Єдиний Енергостандарт» 95 878,95 грн - 3% річних та 302 929,13 грн - інфляційних втрат скасував; справу №910/10520/24 у скасованій частині передав на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, Верховний Суд у п. 8.20. постанови зазначив, що вагомим та визначальним у цій справі є встановлення:

(1) строку остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду, оскільки застосування положень статті 625 ЦК України залежить від цих обставин;

(2) дат, з яких виникає зобов`язання з остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду;

(3) моментів/дат коли виникає заборгованість зі здійснення остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду.

Відтак, за висновком Верховного Суду першочерговим у цій справі є з`ясування дати виникнення зобов`язання та дати, з якої виникла заборгованість, як підстави для перевірки правильності нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних.

Отже, суд розглядає позовні вимоги ТОВ «Єдиний Енергостандарт» в частині стягнення з ДП «Гарантований покупець» 95 878,95 грн - 3% річних та 302 929,13 грн - інфляційних втрат, з урахуванням висновків Верховного Суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Частиною першою статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд виходить з того, що у статті 530 ЦК України охарактеризовані поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (пункт 34 постанови ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12).

Судом встановлено, що сторони у договорі погодили, що порядок розрахунків за електричну енергію здійснюється відповідно до Порядку №641.

За змістом пункту 10.1. глави 10 Порядку (у редакції, яка діяла до 26.01.2024) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до пункту 10.4 глави 10 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

З 26.01.2024 Порядок № 641 діє у новій редакції, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.01.2024 №178 та відповідно до пункту 11.4 якого гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Таким чином, строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду, сторони, в тому числі, керуючись принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги НКРЕКП).

Оскільки спірні правовідносини між позивачем та відповідачем щодо остаточного розрахунку виникають не з моменту підписання між сторонами акта купівлі-продажу, електроенергії, а саме з події, яка має неминуче настати - затвердження вартості послуги НКРЕКП, то до затвердження рішення регулятора щодо розміру вартості послуги у відповідному місяці у гарантованого покупця не виникає зобов`язання з остаточного розрахунку за електроенергію.

Так, 30.04.2024 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №858 затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у лютому, липні - вересні 2023 року.

Це рішення Регулятора оприлюднено на офіційному веб-сайті останнього 01.05.2024, відтак відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок в строк до 07.05.2024 (включно), отже прострочення виконання відповідачем свого зобов`язання з оплати за поставлену електричну енергію за «зеленим» тарифом за період лютий, липень та вересень 2023 року починається з 08.05.2024 (включно).

Крім того, 08.05.2024 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №896 затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у грудні 2022 року, у березні-червні 2023 року, у листопаді та грудні 2023 року.

Це рішення Регулятора оприлюднено на офіційному веб-сайті останнього 10.05.2024, відтак відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок в строк до 16.05.2024 (включно), отже прострочення виконання відповідачем свого зобов`язання з оплати за поставлену електричну енергію за «зеленим» тарифом за період грудень 2022 року, березень-червень 2023 року починається з 17.05.2024 (включно).

Суд звертає увагу сторін, що такий порядок визначення кінцевої дати остаточного розрахунку за поставку електричної енергії узгоджується із позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2024 у справі №910/4439/23, а саме, не з дня, наступного за днем оприлюднення постанови регулятора, а саме з дня оприлюднення постанови регулятора.

Отже, суд вище встановив, що ДП «Гарантований покупець» здійснило оплату не у повному обсязі та з порушенням встановленого строку, зокрема станом на 19.08.2024 (день складання позовної заяви), відповідач перерахував такі оплати:

- за грудень 2022 року сплачено: 15.12.2022 - 4 291 768,20 грн; 26.12.2022 - 1 778 838,82 грн; 30.12.2022 - 1 951 842,31 грн; 11.07.2024 - 2 580 776,68 грн, заборгованість склала 1 554 105,29 грн;

- за лютий 2023 року сплачено 15.02.2023 - 3 343 518,80 грн, 24.02.2023 - 2 702 040,04 грн, 28.02.2023 - 2 310 399,70 грн, 06.05.2024 - 1 406 624,77 грн, заборгованість склала 520 387,61 грн;

- за березень 2023 року сплачено 15.03.2023 - 2 965 246,01 грн, 24.03.2023 - 3 255 568,98 грн, 31.03.2023 - 3 223 049,03 грн, заборгованість склала 2 756 594,32 грн;

- за квітень 2023 року сплачено 14.04.2023 - 4 479 185,54 грн, 25.04.2023 - 8 042 864,08 грн, 28.04.2023 - 4 727 672,53 грн, заборгованість склала 2 629 198,00 грн;

- за травень 2023 року сплачено 15.05.2023 - 3 098 987,32 грн, 25.05.2023 - 3 337 133,47 грн, 31.05.2023 - 2 333 537,70 грн, 15.02.2024 - 27 848,18 грн, 11.07.2024 - 211 035,90 грн, заборгованість склала 2 215 491,62 грн;

- за червень 2023 року сплачено 16.06.2023 - 1 722 878,52 грн, 26.06.2023 - 1 529 640,52 грн, 30.06.2023 - 1 526 082,34 грн, заборгованість склала 860 445,42 грн;

- за липень 2023 року сплачено 17.07.2023 - 1 210 194,53 грн, 25.07.2023 - 1 346 849,06 грн, 31.07.2023 - 1 616 327,62 грн, 06.05.2024 - 799 269,23 грн, заборгованість склала 29 888,37 грн;

- за вересень 2023 року сплачено 15.09.2023 - 1 562 498,72 грн, 25.09.2023 - 1 674 863,24 грн, 10.10.2023 - 1 556 601,69 грн, 31.01.2024 - 107 200,21 грн, 06.05.2024 - 1 253 940,31 грн, заборгованість склала 201 923,90 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, внаслідок прострочення виконання ДП «Гарантований покупець» зобов`язань зі своєчасної та повної оплати за куплену електричну енергію за «зеленим» тарифом, позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 95 878,95 грн та інфляційні втрати у сумі 302 929,13 грн.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 16.09.2025 у цій справі звернув увагу на таке.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі ж висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22.07.2025 у справі №910/4747/24, від 20.05.2025 у справі №916/2098/24.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 ЦК України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №1078).

Така правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 зроблено такі висновки щодо застосування статті 625 ЦК України:

«сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків».

Отже, суд при новому розгляді цієї справи в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат врахував висновки Верховного Суду у постанові від 16.09.2024 та перевірив розрахунки позивача.

Зокрема, за висновком суду, позивач невірно визначив початок прострочення виконання зобов`язання з оплати за поставлену електричну енергію за «зеленим» тарифом.

Як зазначено судом вище, початком прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати за куплену електричну енергію у лютому, липні та вересні 2023 року починається з 08.05.2024 (включно), проте як вбачається з розрахунку долученого позивачем до позовних матеріалів, останній визначив початком прострочення виконання зобов`язання за цей період - 09.05.2024.

Також суд вище зазначив, що початком прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати за грудень 2022 року, березень-червень 2023 року починається з 17.05.2024 (включно), проте позивач визначив початком прострочення зобов`язання за цей період - 18.05.2024.

За результатами перевірки розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позивач допустив арифметичні помилки при обчисленні цих сум внаслідок невірно визначених дат. Разом із тим, оскільки заявлений їх розмір не перевищує сум, обчислених судом, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 95 878,95 грн та інфляційних втрат у сумі 302 929,13 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в частині задоволених вимог покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдиний Енергостандарт» в частині стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» 3% річних у сумі 95 878,95 грн та інфляційних втрат у розмірі 302 929,13 грн - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдиний Енергостандарт» (40004, місто Суми, вулиця Терещенка Віталія, 35, 1 поверх, приміщення 1А; ідентифікаційний код 38708941) 95 878 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн 95 коп. - 3% річних, 302 929 (триста дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 13 коп. - інфляційних втрат та 5 982 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн 12 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 23.03.2026.

Суддя Віта БОНДАРЧУК