ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4649/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №916/4649/25

за позовом: Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65082, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, буд. 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» (65045, Одеська обл., м. Одеса, пров. Нечипуренка, буд. 13, )

про стягнення 353328,84 грн., -

Суть спору: Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» про стягнення 353328,84 грн., з яких: 308418,80 грн. заборгованості, 35949,34 грн. пені та 8960,70 грн. 3% річних.

Позовні вимоги Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором №КД-21030 від 21.11.2018 щодо повної та своєчасної сплати виставлених позивачем рахунків з компенсації витрат зі сплати плати за землю за період з 01.08.2023 по 31.10.2025.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4649/25; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз?яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч.7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

11.12.2025 за вх.№39734/25 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який судом прийнято до розгляду, та додаткові документи, які долучено до матеріалів справи. У прохальній частині відзиву відповідач заявив клопотання про поновлення строку для подання відзиву та долучення відзиву до матеріалів справи, яке судом задоволено. В наданому відзиві відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ДП «Одеський морський торговельний порт» відмовити з наступних підстав:

- внаслідок широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, об`єкт оренди фактично неможливо було використовувати за призначенням як дитячий оздоровчий центр та розміщувати у ньому дітей, оскільки це б створювало загрозу для їх життя та здоров`я; інфраструктура об`єкта оренди не дозволяє забезпечити безпечні умови для відпочинку дітей, зокрема, відсутнє будь-яке укриття, де можна було б укритись під час повітряної тривоги. Товариство фактично було позбавлене можливості здійснення господарської діяльності на об`єкті, який є єдиним активом підприємства. Для оплати поточних платежів, товариством залучались додаткові кошти (як додаткові внески учасника або позика), оскільки доходи від здійснення господарської діяльності відсутні;

- згідно з п.1.2 договору оренди майно передається в оренду з метою розміщення оздоровчого закладу для дітей. Листом від 12.03.2022 №28 Товариство звернулось до ДП «ОМПТ» щодо неможливості використання об`єкта оренди для розміщення дітей у зв`язку з повномасштабним вторгненням;

- Торгово-промислова палата України у своєму листі від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначав, що враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставини форс-мажору мають оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі №905/55/21);

- зі змісту позову та доданих до нього документів неможливо впевнитись у правильності розрахунків позивача при формуванні відповідних рахунків на оплату. Зокрема, відсутні відомості щодо площі земельних ділянок, ставок плати за землю тощо, за наявності яких можна було б пересвідчитись у правильності нарахувань у виставлених рахунках, а як наслідок - і правильності розрахунків штрафних санкцій.

У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Справа №916/4649/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов?язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв?язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

21.11.2018 між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» (балансоутримувач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» (орендар, відповідач) укладений договір №КД-21030 про відшкодування витрат (плати за землю) на утримання орендованого нерухомого майна.

Відповідно до п.1.1 договору балансоутримувач забезпечує утримання орендованого державного нерухомого майна дитячого оздоровчого центру «Юний судоремонтник», інв. №104061, реєстровий номер 01125666.1.ЦИХКГЖ033, загальною площею 2180,60 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, буд. 4, яке передано в оренду згідно договору оренди від 01.11.18. №ДФ-429, а орендар компенсує балансоутримувачу витрати зі сплати «плати за землю» (п. 14.1.147 ПКУ) за користування земельною ділянкою, що розташована під зазначеними вище об`єктами державного нерухомого майна, на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.

Згідно з п.2.1 договору балансоутримувач зобов`язується: здійснювати розрахунок «плати за землю» за ставками, в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства України; виставити рахунок та надати його орендарю.

Згідно з п.2.2 договору орендар зобов`язується: сплачувати компенсацію витрат зі сплати «плати за землю» в порядку, в строки, у розмірах та на умовах передбачених цим договором; при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Відповідно до п.3.1 балансоутримувач має право: отримувати компенсацію витрат зі сплати «плати за землю» в порядку, в строки, у розмірах та на умовах передбачених цим договором; здійснювати перевірку своєчасності здійснення орендарем компенсації витрат зі сплати «плати за землю»; стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 4.3 цього договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що орендар компенсує балансоутримувачу витрати зі сплати «плати за землю» за користування земельною ділянкою, що розташована під об`єктами державного нерухомого майна, що перебувають в оренді за договором оренди від 01 листопада 2018 року №ДФ-429 (п.1.1 цього договору); орендар здійснює компенсацію витрат балансоутримувачу, у сумі, що розрахована згідно податкових декларацій з плати за землю та фактично понесених балансоутримувачем витрат з оплати податку.

Загальна сума компенсації плати за землю у вигляді податку за користування земельною ділянкою, яка розташована під об`єктами державного нерухомого майна, що перебуває в оренді за договором від 01 листопада 2018 року №ДФ-429, вказується без урахування ПДВ (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.3 договору компенсація витрат зі сплати «плати за землю» балансоутримувачу за користування земельними ділянками, вказаними у п.1.1 цього договору, щомісяця рівними частками протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту вручення рахунку балансоутримувачем; загальна сума витрат зі сплати «плати за землю» у вигляді земельного податку та орендної плати за земельні ділянки за період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року становить 19273,03 грн.; оплата вважається здійсненою орендарем з моменту надходження грошової суми на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Згідно з п.4.4 договору сума компенсації підлягає коригуванню:

- на кожний наступний рік відповідно до фактично сплаченої балансоутримувачем плати за користування земельними ділянками, розташованими під об`єктами державного нерухомого майна, що перебувають в оренді за договором оренди від 01 листопада 2018 року №ДФ-429;

- протягом року у разі зміни вимог податкового законодавства;

- протягом року у разі зміни функціонального призначення земельної ділянки;

- у разі зміни площі земельної ділянки, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення строків здійснення компенсації витрат на сплату «плати за землю», передбачених пунктом 4.3 цього договору, орендар несе відповідальність у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент порушення строків здійснення компенсації, за кожен день прострочення порушення здійснення компенсації.

17.10.2019 між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» укладено додаткову угоду №КД-21030/1 до договору №КД-21030 від 21.11.2018, якою було внесено зміни до розділу 9 «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін».

ТОВ «МП-ПРОСПЕРІТІ» надано до суду копію повідомлення до ДП «Одеський морський торговельний порт» за вих.№28 від 12.03.2022, у якому відповідач повідомив позивача, що внаслідок широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України у нього відсутня можливість здійснювати платежі за договором оренди в повному обсязі та просив не застосовувати заходи відповідальності за договором оренди, не ініціювати заходи щодо припинення правовідносин за договором оренди та інші заходи у зв`язку з порушенням товариством зобов`язань за договором оренди. У наданому листі відповідач запевнив позивача, що товариство не відмовляється від своїх зобов`язань та після закінчення вказаних вище обставин усі платіжні зобов`язання товариства за договором оренди будуть виконані відповідно до умов договору та законодавства України.

В матеріалах справи наявні наступні рахунки, надані балансоутримувачем орендарю:

- рахунок №770065 від 31.08.2023 за період 01.08.2023-31.08.2023 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 9885,55 грн., ПДВ 1977,11 грн., разом з ПДВ 11862,66 грн., на якому міститься відмітка «Отримано» та підпис;

- рахунок №770077 від 30.09.2023 за період 01.09.2023-30.09.2023 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 9885,55 грн., ПДВ 1977,11 грн., разом з ПДВ 11862,66 грн., на якому міститься відмітка «Отримала» та підпис;

- рахунок №770088 від 31.10.2023 за період 01.10.2023-31.10.2023 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 9885,55 грн., ПДВ 1977,11 грн., разом з ПДВ 11862,66 грн., на якому міститься відмітка «Отримано» та підпис;

- рахунок №770003 від 08.02.2024 за період 01.01.2024-31.01.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримано» та підпис;

- рахунок №770012 від 29.02.2024 за період 01.02.2024-29.02.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримано Беляева» та підпис;

- рахунок №770020 від 31.03.2024 за період 01.03.2024-31.03.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримано Беляева» та підпис;

- рахунок №770030 від 30.04.2024 за період 01.04.2024-30.04.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримала Беляева О.Ю.» та підпис;

- рахунок №770040 від 31.05.2024 за період 01.05.2024-31.05.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримала Беляева О.Ю.» та підпис;

- рахунок №770050 від 30.06.2024 за період 01.06.2024-30.06.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримала» та підпис;

- рахунок №770060 від 31.07.2024 за період 01.07.2024-31.07.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримала» та підпис;

- рахунок №770070 від 31.08.2024 за період 01.08.2024-31.08.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримано» та підпис;

- рахунок №770080 від 30.09.2024 за період 01.09.2024-30.09.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримала» та підпис;

- рахунок №770090 від 31.10.2024 за період 01.10.2024-31.10.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримано Беляева О.Ю.» та підпис;

- рахунок №770100 від 30.11.2024 за період 01.11.2024-30.11.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримано Беляева О.Ю.» та підпис;

- рахунок №770110 від 31.12.2024 за період 01.12.2024-31.12.2024 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 10389,71 грн., ПДВ 2077,94 грн., разом з ПДВ 12467,65 грн., на якому міститься відмітка «Отримала» та підпис;

- рахунок №770001 від 13.02.2025 за період 01.01.2025-31.01.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 09.07.2025»;

- рахунок №770010 від 28.02.2025 за період 01.02.2025-28.02.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 09.07.2025»;

- рахунок №770020 від 31.03.2025 за період 01.03.2025-31.03.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 09.07.2025»;

- рахунок №770030 від 30.04.2025 за період 01.04.2025-30.04.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 09.07.2025»;

- рахунок №770041 від 31.05.2025 за період 01.05.2025-31.05.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 09.07.2025»;

- рахунок №770051 від 30.06.2025 за період 01.06.2025-30.06.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 09.07.2025».

В матеріалах справи наявний акт №2 від 09.07.2025, який складено представником відповідача у присутності представників позивача, про те, що представником орендаря ТОВ «МП-ПРОСПЕРІТІ» було повторно підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором №КД-21030 від 21.11.2018 на відшкодування витрат (плата за землю) на утримання орендованого нерухомого майна за користування земельною ділянкою, яка розташована під об`єктами державного нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 4 та вручені рахунки до вказаних актів здачі-прийняття робіт, а саме:

№з/п№ рахунку та актуДата акту/рахункуЗагальна сума за рахунком/актом
177004031.05.202412467,65
277003030.04.202412467,65
377002031.03.202412467,65
477001229.02.202412467,65
577000331.01.202412467,65
677005030.06.202412467,65
777006031.07.202412467,65
877009031.10.202412467,65
977007730.09.202311862,66
.08.2023443,84
.10.20236862,66
.08.202412467,65
.09.202412467,65
.11.202412467,65
.12.202412467,65
.01.202513963,78
.02.202513963,78
.03.202513963,78
.04.202513963,78
.05.202513963,78
.06.202513963,78

ДП «Одеський морський торговельний порт» та ТОВ «МП-ПРОСПЕРІТІ» було підписано акт звірки 33182 взаємних розрахунків на 30.09.2024 по договору №КД-21030 від 21.11.2018, із відомостей якого вбачається, що станом на 30.09.2024 заборгованість на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» становить 131378,01 грн.

ДП «Одеський морський торговельний порт» та ТОВ «МП-ПРОСПЕРІТІ» було підписано акт звірки 033182 взаємних розрахунків на 23.07.2025 по договору №КД-21030 від 21.11.2018, із відомостей якого вбачається, що станом на 23.07.2025 заборгованість на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» становить 252563,68 грн.

29.07.2025 позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення щодо негайного виконання умов договорів №626/41/73 від 28.07.2025. У вказаному повідомленні позивач вказав про наявність простроченої заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №ДФ-429 (№83) від 01.11.2018 у розмірі 211920,69 грн. та простроченої заборгованості за договором від 28.11.2018 №КД-21041 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання державного нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в розмірі 144370,91 грн., та повторно вказав про наявність простроченої заборгованості за договором від 21.11.2018 №КД-21030 компенсації витрат з плати за землю у розмірі 252563,68 грн. Також позивач повідомив про необхідність негайного погашення усього розміру заборгованості. Як вбачається з поштової квитанції КСД, відповідачем вказане повідомлення отримано 30.07.2025.

Окрім того, в матеріалах справи також наявні наступні рахунки:

- рахунок №770061 від 31.07.2025 за період 01.07.2025-31.07.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отримала» та підпис;

- рахунок №770071 від 31.08.2025 за період 01.08.2025-31.08.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 22.09.2025».

19.09.2025 позивачем направлено на адресу відповідача оригінал рахунку від 31.08.2025 №770071 з двома оригінальними екземплярами актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та повідомлено про необхідність здійснення оплати вищевказаного рахунку протягом десяти днів з моменту отримання даного листа. Як вбачається з поштової квитанції КСД, відповідачем вказане повідомлення отримано 22.09.2025.

В матеріалами справи наявний рахунок №770081 від 30.09.2025 за період 01.09.2025-30.09.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 06.10.2025».

03.10.2025 позивачем направлено на адресу відповідача оригінал рахунку від 30.09.2025 №770081 з двома оригінальними екземплярами актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), а також повідомлено про необхідність здійснення оплати вищевказаного рахунку протягом десяти днів з моменту отримання даного листа та повторно повідомлено про необхідність погашення заборгованості по рахункам за компенсацію витрат з плати за землю, які були передані раніше, на загальну суму 280491,24 грн. Як вбачається з поштової квитанції КСД, відповідачем вказане повідомлення отримано 06.10.2025.

В матеріалами справи наявний рахунок №770091 від 31.10.2025 за період 01.10.2025-31.10.2025 на компенсацію витрат зі сплати «плати за землю», ціна без ПДВ 11636,48 грн., ПДВ 2327,30 грн., разом з ПДВ 13963,78 грн., на якому міститься відмітка «отр. 05.11.2025».

04.11.2025 позивачем направлено на адресу відповідача оригінал рахунку від 31.10.2025 №770091 з двома оригінальними екземплярами актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), а також повідомлено про необхідність здійснення оплати вищевказаного рахунку протягом десяти днів з моменту отримання даного листа та повторно повідомлено про необхідність погашення заборгованості по рахункам за компенсацію витрат з плати за землю, які були передані раніше, на загальну суму 294455,02 грн. Як вбачається з поштової квитанції КСД, відповідачем вказане повідомлення отримано 05.11.2025.

19.09.2025 позивач направив на адресу відповідача претензію за №20/6-282 від 03.09.2025 про негайне погашення простроченої заборгованості за договором від 21.11.2018 №КД-21030 компенсації витрат з плати за землю у розмірі 316839,44 грн., з яких: 280491,24 грн. основного боргу, 29130,07 грн. пені та 7218,13 грн. 3% річних. Як вбачається з поштової квитанції КСД, відповідачем вказану претензію отримано 22.09.2025.

Окрім того, в матеріалах справи наявна фінансова звітність ТОВ «МП-ПРОСПЕРІТІ» за 2022, 2023 та 2024 роки, де відображені відомості щодо активів та пасивів підприємства, його балансу, доходів, витрат та чистого прибутку, а також надано оборотно-сальдові відомості за 2022-2025 роки.

Несплата відповідачем заборгованості за договором №КД-21030 від 21.11.2018 стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основного боргу, пені та 3% річних.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов?язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов?язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов?язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було встановлено судом, між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» укладений договір №КД-21030 про відшкодування витрат (плати за землю) на утримання орендованого нерухомого майна від 21.11.2018, за яким орендар зобов`язався компенсувати балансоутримувачу витрати зі сплати «плати за землю» (п.14.1.147 ПКУ) за користування земельною ділянкою, що розташована під орендованими об`єктами державного нерухомого майна, на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків. Пунктом 4.3 договору передбачена компенсація витрат зі сплати «плати за землю» балансоутримувачу за користування земельними ділянками, вказаними у п.1.1 договору, щомісяця рівними частинами протягом 10 банківських днів з моменту вручення рахунку балансоутримувачем.

Заборгованість відповідача за договором №КД-21030 від 21.11.2018 на загальну суму 308418,80 грн. підтверджується за наявними матеріалами справи, відповідачем не спростована і зафіксована у актах та рахунках: №770065 від 31.08.2023 на суму 11862,66 грн. (отримано 31.08.2023); №770077 від 30.09.2023 на суму 11862,66 грн. (отримано 30.09.2023); №770088 від 31.10.2023 на суму 11862,66 грн. (отримано 31.10.2023); №770003 від 08.02.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 08.02.2024); №770012 від 29.02.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 29.02.2024); №770020 від 31.03.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 31.03.2024); №770030 від 30.04.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 30.04.2024); №770040 від 31.05.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 31.05.2024); №770050 від 30.06.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 30.06.2024); №770060 від 31.07.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 31.07.2024); №770070 від 31.08.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 31.08.2024); №770080 від 30.09.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 30.09.2024); №770090 від 31.10.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 31.10.2024); №770100 від 30.11.2024 на суму 12467,65 грн. (отримано 30.11.2024); №770110 від 31.12.2024 на суму 12467,69 грн. (отримано 31.12.2024); №770001 від 13.02.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 09.07.2025); №770010 від 28.02.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 09.07.2025); №770020 від 31.03.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 09.07.2025); №770030 від 30.04.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 09.07.2025); №770041 від 31.05.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 09.07.2025); №770051 від 30.06.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 09.07.2025); №770061 від 31.07.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 31.07.2025); №770071 від 31.08.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 22.09.2025); №770081 від 30.09.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 06.10.2025); №770091 від 31.10.2025 на суму 13963,78 грн. (отримано 05.11.2025). Факт та дата отримання відповідачем рахунків не заперечуються, як і несплата останнім вказаних рахунків.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі актами, рахунками, наявним листуванням, відповідачем належними та допустимими доказами не спростований.

Господарський суд не приймає до уваги заперечень відповідача щодо відсутності відомостей щодо площі земельних ділянок та ставок плати за землю тощо, за наявності яких можна було б пересвідчитись у правильності нарахувань у виставлених рахунках, через суперечливу поведінку останнього. Так, при отриманні виставлених позивачем рахунків, починаючи з 2023 року відповідач жодним чином не заперечував проти їх змісту та факту нарахування вказаних в них сум. Окрім того, відповідачем було підписано два акти звірки взаємних розрахунків №33182 від 30.09.2024 та №033182 від 23.07.2025. Також останній отримував повідомлення позивача про наявність простроченої заборгованості та не надавав своїх заперечень щодо вказаних сум.

Підписання акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, свідчить про визнання особою боргу. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 03 липня 2019 року по справі №187/789/17.

Господарський суд додатково наголошує на обізнаності відповідача з площею земельних ділянок, з урахуванням укладення ним договору оренди, а також суд приймає до уваги, що ставки плати за землю встановлюються відповідними уповноваженими органами.

Відтак, на переконання господарського суду, з урахуванням свободи договору, за встановлених господарським судом фактичних обставин справи, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 308418,80 грн. є обґрунтованими та підтверджені належними доказами.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо посилань відповідача на повідомлення Торгово-промислової палати України про визнання військової агресії російської федерації проти України форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), господарський наголошує на наступному.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов?язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст. 617 ЦК, ч.2 ст. 218 ГК та ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист ТПП України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Як вказує Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 по справі №916/540/22, на яку посилається відповідач, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз.3 ч.3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Згідно з ч.1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Лист ТПП України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Відповідач не позбавлений можливості звернутися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням. Лист ТПП України від 28.02.2022, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію рф проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже цей лист не можна вважати сертифікатом у розумінні ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». А також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Аналогічні висновки викладено також у низці постанов Верховного Суду, а саме: постанови КГС ВС від 07.06.2023 у справі №912/750/22; від 07.06.2023 у справі №906/540/22; від 15.06.2023 у справі №910/8580/22, від 29.06.2023 у справі №922/999/22; від 02.08.2023 у справі №916/1788/22; від 13.09.2023 у справі №910/7679/22.

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Той факт, що ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію рф проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Аналогічні висновки викладено також у низці постанов Верховного Суду, а саме: постанови КГС ВС від 01.06.2021 у справі №910/9258/20; від 14.06.2022 у справі №922/2394/21; від 14.03.2023 у справі №923/878/21; від 07.06.2023 у справі №912/750/22; від 15.06.2023 у справі №910/8580/22; від 29.06.2023 у справі №922/999/22 ; від 12.10.2023 у справі № 908/1620/22.

Сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі №905/55/21).

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об?єктивного з?ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження неможливості провадження своєї діяльності на орендованому об`єкті, а також не надано належних доказів на підтвердження неможливості останнім виконувати свої зобов`язання перед позивачем.

Окрім того, судом враховується, що саме ТОВ «МП-ПРОСПЕРІТІ» у випадку настання для нього форс-мажорних обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договорів, повинно було би звертатися до ТПП для засвідчення таких обставин та доводити їх існування перед ДП «Одеський морський торговельний порт».

Враховуючи вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, відсутні підстави для застосування наслідків форс-мажору до правовідносин, що склались між позивачем та відповідачем на підставі договору №КД-21030 від 21.11.2018.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення пені та 3% річних, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.2.2 договору №КД-21030 від 21.11.2018 орендар зобов`язується: сплачувати компенсацію витрат зі сплати «плати за землю» в порядку, в строки, у розмірах та на умовах передбачених цим договором; при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Враховуючи факт прострочення виконання відповідачем своїх зобов?язань у вигляді відшкодування плати за землю за договором №КД-21030 від 21.11.2018, приймаючи до уваги право позивача на нарахування пені та 3% річних у зв?язку з невиконанням боржником грошових зобов?язань, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно застосовано до відповідача відповідальність у вигляді нарахування пені та 3% річних. Встановивши вірність розрахунків за визначені позивачем періоди та відповідність вимогам чинного законодавства, враховуючи встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов?язань, а також приймаючи до уваги ненадання відповідачем контррозрахунків нарахованих сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 35949,34 грн. пені та 8960,70 грн. 3% річних.

Іншого відповідачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» 308418,80 грн. основного боргу, 35949,34 грн. пені та 8960,70 грн. 3% річних.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МП-ПРОСПЕРІТІ» (65045, Одеська обл., м. Одеса, пров. Нечипуренка, буд. 13, ) на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65082, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, буд. 1, ) 308418 /триста вісім тисяч чотириста вісімнадцять/ грн. 80 коп. основного боргу, 35949 /тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять/ грн. 34 коп. пені, 8960 /вісім тисяч дев`ятсот шістдесят/ грн. 70 коп. 3% річних та 5299 /п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять/ грн. 93 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 26 березня 2026 р.

Суддя Ю.С. Бездоля