ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2026р. Справа №905/2307/21 (905/1162/25)

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Пелих Т.В.,

розглянувши справу за позовом Антимонопольного комітету України, м.Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь, м.Курахове, Мар`їнський район, Донецька область,

про стягнення пені в сумі 22600,00 грн,

в межах справи № 905/2307/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь,

представники:

від позивача Прохоров Є.І. не з`явився,

від відповідача Куренний С.В. (в режимі відеоконференції),

розпорядник майна ТОВ «Електросталь» Карауш Ю.В., в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 27.01.2022 (з урахуванням ухвали суду від 02.02.2022) відкрито провадження у справі №905/2307/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь (); визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Трансметко у розмірі 148906359,05 грн основної заборгованості, 22700,00 грн судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь.

Постановою Господарського суду Донецької області від 09.01.2023 по справі №905/2307/21 визнано банкрутом боржника Товариство з обмеженою відповідальністю Електросталь (); відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 09.01.2024; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь () арбітражного керуючого Карауш Ю.В.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 постанову Господарського суду Донецької області від 09.01.2023 у справі №905/2307/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 червня 2023 року у cправі № 905/2307/21 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 та на постанову Господарського суду Донецької області від 09.01.2023 у справі № 905/2307/21 задоволено. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 та постанову Господарського суду Донецької області від 09.01.2023 у справі № 905/2307/21 скасовано. Справу №905/2307/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 справа №905/2307/21 передана на розгляд судді Харакозу К.С.

03.11.2025 до господарського суду через систему Електронний суд надійшов позов Антимонопольного комітету України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь», про стягнення пені в сумі 22600,00 грн.

За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/2307/21 (905/1162/25) та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.11.2025 передано на розгляд судді Харакозу К.С.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою від 06.11.2025 суд прийняв позовну заяву та відкрив провадження у справі 905/2307/21 (905/1162/25) для розгляду в межах господарської справи № 905/2307/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь»; справу № 905/2307/21 (905/1162/25) визначив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 17.11.2025 року; встановив відповідачу строк для надання відзиву на позов із урахуванням вимог статті 178 ГПК України до дати судового засідання.

Ухвалою від 17.11.2025 суд відклав розгляд справи на 08.12.2025 року; встановив відповідачу (повторно) строк для надання відзиву на позов із урахуванням вимог статті 178 ГПК України до дати судового засідання.

Ухвалою від 08.12.2025 суд закрив підготовче провадження у справі №905/2307/21 (905/1162/25); призначив розгляд справи по суті на 22.12.2025 року.

19.12.2025 через систему "Електронний суд" від ТОВ «Електросталь» надійшло клопотання, в якому представник просить суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 22.12.2025 від 09.01.2026 відкладено розгляд справи по суті на 09.01.2026 на 26.01.2026 відповідно.

В судовому засіданні 26.01.2026 оголошена перерва на 27.01.2026.

Ухвалою від 27.01.2026 суд повернувся до розгляду справи №905/2307/21 (905/1162/25) у підготовчому провадженні, призначив підготовче засідання на 28.01.2026, зобов`язав позивача надати суду заяву ТОВ "Електросталь" на доставку (вручення) відправлень та періодичних друкованих видань від 14.09.2022.

27.01.2026 на через систему Електронний суд надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи документів пов`язаних із направленням відповідачу копії рішення від 01.05.2025 №190-р разом із супровідним листом від 16.05.2025 №126-29.3/01-5540е, а саме: копію листа АТ «Укрпошта» від 24.03.2023 №103.003.-2310-23, копію заяви відповідача на доставку відправлень від 14.09.2022, копію довіреності на уповноважених представників відповідача на отримання поштових відправлень, копію аркушу журналу відправлень листоноші ВПЗ №150 м. Київ від 23.01.2023 з розпискою про одержання відправлення №770 особою - Мандрік.

Ухвалою від 28.01.2026 суд закрив підготовче провадження у справі №905/2307/21 (905/1162/25); призначив розгляд справи по суті на 10.02.2026 року.

10.02.2026, 27.02.2026, 16.03.2026 судове засідання не відбулося з причини оголошення на території м.Харків повітряної тривоги (повідомлення з сайту Офіційна карта повітряних тривог України https://map.ukrainealarm.com, що інформує про повітряну тривогу), розгляд справи призначений на 27.02.2026, на 16.03.2026, на 17.03.2026 відповідно.

26.02.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про визнання недопустимими докази надані позивачем 27.01.2026 року, оскільки за думкою відповідача вони складають службову інформацію, яка не може бути використана у суді.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Доводи учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», внаслідок чого за результатами розгляду справи № 126-26.13/55-23 Антимонопольний комітет України рішенням від 01.05.2025 № 190-р наклав на відповідача штраф в розмірі 22600,00грн. Протягом встановленого строку відповідач не сплатив штраф, що стало підставою для нарахування пені в сумі 22600,00грн.

В письмових поясненнях від 07.11.2025 позивач висловився, що на момент прийняття Комітетом рішення від 01.05.2025 № 190-р правові підстави для закриття розгляду справи без прийняття рішення по суті у Комітету були відсутні, оскільки відповідач не є ліквідованим, а перебуває в стані припинення відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Після отримання наказу суду про стягнення пені Комітет має право на звернення до суду із заявою з кредиторськими вимогами до боржника і справі про банкрутство боржника.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, на таке: - по-перше, в рішенні від 01.05.2025 №190-р вказано про направлення відповідачу вимоги про надання інформації від 06.01.2023 №126-26.13/01-679е, проте в наявних документах немає ні самої вимоги, ні доказів її направлення на адресу відповідача; - по-друге, за твердженням позивача вимога датована 06.01.2023 та вручена 23.01.2023, при цьому, на той час адресою відповідача була: Донецька обл., Мар`їнський район, м. Курахове, Промислова зона,70, а згідно діючого на той час Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Курахівська міська громада з 24.02.2022 відносилася до території можливих бойових дій, тобто зоною не придатною для безпечного проживання та ведення господарської діяльності, що унеможливлювало надання відповіді на запит; по-третє, станом на заявлену позивачем дату отримання вимоги (23.01.2023) органи управління відповідача не мали повноважень на надання відповіді, а отже і не мали об`єктивної можливості надати інформацію, оскільки 09.01.2023 було відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражну керуючу Карауш Ю.В., яка і була службовою особою підприємства-боржника до 13.06.2023 (Постанова Верховного Суду про скасування постанови про введення ліквідаційної процедури). Натомість, ліквідатор вимогу не отримувала, що також унеможливлювало надання інформації на вимогу позивача.

Також відповідач просив суд застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки та встановити його в розмірі 1 грн в разі, якщо суд дійде висновку про обгрунтованість позовних вимог і добросовісність дій позивача.

Фактичні обставини справи.

Антимонопольний комітет України (далі - Комітет, Позивач) розглянувши матеріали справи № 126-26.13/55-23 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (ідентифікаційний код 32582387) (далі - ТОВ «Електросталь», Відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняв рішення від 01.05.2025 № 190-р (далі - рішення Комітету), яким визнано, що ТОВ «Електросталь» вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого від 06.01.2023 № 126-26.13/01-679е у встановлений ним строк.

В пунктах 9, 10, 14, 15, 16 рішення Комітету від 01.05.2025 № 190-р зазначені про такі обставини: В Комітеті розглядається справа № 126-26.13/72-22, розпочата за ознаками вчинення Групою ІНТЕРПАЙП у складі публічного акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» і товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» порушень, передбачених пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 та пунктом 2 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Справа). Під час розгляду Справи, керуючись статтями 7, 16, 22 та 22 і Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Голова Комітету державний уповноважений направив до ТОВ «Електросталь» (85612, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м. Курахове, Промислова Зона, 70, ідентифікаційний код юридичної особи 32582387) вимогу про надання інформації від 06.01.2023 № 126-26.13/01-679е (далі - Вимога), у якій вимагалось у 10-денний строк із дня її отримання надати інформацію та копії документів. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 770 Вимогу вручено 23.01.2023. Отже, останній день строку надання інформації на Вимогу припадав на 02.02.2023. Товариство у встановлений Головою Комітету - державним уповноваженим строк не надало відповіді на Вимогу.

В пунктах 39-40 рішення Комітету від 01.05.2025 № 190-р викладений остаточний висновок у справі: Доказами, зібраними у справі, доведено, що дії ТОВ «Електросталь», які полягають у неподанні Товариством інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого від 06.01.2023 № 126-26.13/01-679е у встановлений ним строк, є порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Відповідно до статті 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Рішенням від 01.05.2025 № 190-р Антимонопольний комітет України постановив: Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (ідентифікаційний код юридичної особи 32582387) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 06.01.2023 № 126-26.13/01-679е у встановлений ним строк. Накласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (ідентифікаційний код юридичної особи 32582387) штраф у розмірі 22 600 (двадцять дві тисячі шістсот) гривень за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення. Штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення. Відповідно до частини тринадцятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу. Рішення може бути оскаржене до господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Копія рішення Комітету була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 16.05.2025 № 126-29.3/01-5540е та отримана відповідачем 22.05.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 408, на адресу: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б, офіс 212.

Позивач вказує, що оскільки рішення від 01.05.2025 № 190-р Антимонопольний комітет України було надіслано разом із супровідним листом від 16.05.2025 № 126-29.3/01-5540е та отримано відповідачем 22.05.2025, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 22.07.2025.

У зв`язку з несплатою штрафу у встановлений строк позивач з посиланням на ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» додатково нарахував до сплати пеню у сумі 22600,00 грн за загальний період прострочення сплати штрафу з 23.07.2025 до 15.10.2025 (85 днів).

Обставини щодо стягнення пені стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Джерела права, акти їх застосування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Приписами ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Абзацом 1 статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплаченої у добровільному порядку пені.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Приписами ч. 1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Рішення Антимонопольного комітету України від 01.05.2025 № 190-р про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі 126-26.13/55-23, яким на відповідача накладено штраф у сумі 22600,00 грн, набрало законної сили, а відтак в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Щодо вручення відповідачу рішення Антимонопольного комітету України від 01.05.2025 №190-р про накладання штрафу.

Як встановлено під час розгляду справи, копія рішення Антимонопольного комітету України 01.05.2025 № 190-р була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 16.05.2025 № 126-29.3/01-5540е та отримана відповідачем 22.05.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 408, на адресу: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б, офіс 212.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул. Промислова зона, буд. 70, м. Курахове, Донецька обл., 49000. Уповноважена особа: керівник Беляєв Г.В.

В ході розгляду справи було з`ясовано, що супровідний лист Антимонопольного комітету України від 16.05.2025 № 126-29.3/01-5540е разом із рішенням від 01.05.2025 № 190-р був скерований ПАТ «Укрпошта» на адресу відповідача: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б, офіс 212, відповідно до заяви директора ТОВ «Електросталь» від 14.09.2022 ОСОБА_1 на ім`я начальника ВПЗ 03150 Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта».

Так, позивачем долучено до матеріалів справи заяву директора ТОВ «Електросталь» від 14.09.2022 адресовану начальнику ВПЗ 03150 Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта», в якій Беляєв Г.В. просив здійснювати доставку відправлень, періодичних друкованих видань до робочого місця за адресою: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б. Зазначено, що у разі зміни адреси, складу уповноважених осіб, про додаткові неробочі дні тощо Беляєв Г.В. зобов`язується повідомити представників ВПЗ 150. Термін дії заяви 3 (три) роки. Додаток довіреність на отримання відправлень.

Згідно довіреності від 14.09.2022 ТОВ «Електросталь» (адреса: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б, офіс 212) в особі директора Беляєва Г.В. уповноважив чотирьох осіб (Назаренко С.С., Новоясеня Є.В., Єфімову І.О., Майструк Є.С.) отримувати реєстровані поштові відправлення. Довіреність видана строком на 3 (три) роки і діє до 14.09.2025 року.

Також матеріали справи містять лист ПАТ «Укрпошта» №103.003.-2310-23 від 24.03.2023 (підписаний електронним підписом генеральним директором Смілянський Ігорем Юхимовичем, що підтверджується QR-кодом підписувача, сертифікат ЗFAA9288358ЕС0В8132400F474В200), в якому повідомлено голову Антимонопольного комітету України, що рекомендований лист №770 від 09.01.2023 на адресу ТОВ «Електросталь» (вул. Промислова зона, буд. 70, м. Курахове, Донецька обл., 49000) надійшов до відділення поштового зв`язку, надалі по тексту - ВПЗ, м. Курахове (індекс 85612) 13.01.2023 та згідно із заявою на переадресування від ТОВ направлено до ВПЗ №150 м. Київ. Даний лист надійшов до ВПЗ №150 м. Київ 23.01.2023 та згідно з наданими поясненнями листоноші ВПЗ №150 м. Київ в той же день вручений уповноваженому на одержання поштових відправлень ТОВ Майструку Є.С. Однак у книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень ф. 8 листоноша помилково зазначила прізвище Мандрік. Доставка ТОВ «Електросталь» з ВПЗ №150 м. Київ узгоджена на підставі заяви на доставку (вручення) відправлень та періодичних друкованих видань від 14.09.2022.

Отже, з огляду на заяву директора ТОВ «Електросталь» від 14.09.2022, лист ПАТ «Укрпошта» від 24.03.2023, наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 408 відповідачу на адресу: 03150, м.Київ, вул.Предславинська, б. 34-Б, офіс 212, є належним доказом направлення рішення від 01.05.2025 № 190-р на адресу відповідача.

Відповідач в клопотанні від 26.02.2026 наголошував на недопустимості наданих позивачем доказів 27.01.2026 року. Вказав, що позивач не обґрунтував неможливості подання доказів раніше, при тому, що мав надати всі докази до суду разом з позовною заявою. Окрім того відповідач зазначив, що позивач подав додатково три документи які є неналежними доказами. Одна із заяв надана суду в нечитабельному вигляді (копія заяви разом із копією фіскального чеку на 60 грн.). Додані до зазначеної заяви від 27.01.2026 докази є письмовими в розумінні ст. 91 ГПК України, проте в порушення частини 5 вказаної статті кодексу позивач не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Також з листа Укрпошти від 24.03.2023 вбачається, що інформація зазначена в ньому та додатках до нього становить інформацію з обмеженим доступом (в короткому описі зазначено - «Щодо надання інформації з обмеженим доступом про пересилання рекомендованого листа №770»). Висловився на порушення принципу рівності сторін.

Суд відхилив клопотання відповідача щодо недопустимості наданих позивачем доказів з огляду на наведене нижче.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.76, ч.1 ст. 77 ГПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.4 ст. 74 ГПК України).

Під час розгляду справи суд за власною ініціативою витребував у позивача документи, які стосувались поштової адреси відповідача, на які надсилались рішення АКМУ. Наведені сумніви виникли у суду на стадії дослідження доказів, що і стало підставою для повернення на стадію підготовчого засідання, для усунення сумнівів у достовірності доказів, як підтверджують обставини, які входять до предмету доказування у справі.

З наданих суду 27.01.2026 документів позивача вбачається, що витребувана судом заява ТОВ "Електросталь" на доставку (вручення) відправлень та періодичних друкованих видань від 14.09.2022 була адресована АТ «Укрпошта», та була отримана позивачем серед додатків до листа АТ «Укрпошта» №103.003.-2310-23 від 24.03.2023.

Отже судом долучено до матеріалів справи наданий позивачем лист АТ «Укрпошта» №103.003.-2310-23 від 24.03.2023 з додатками (копія заяви відповідача на доставку відправлень від 14.09.2022, копія довіреності на уповноважених представників відповідача на отримання поштових відправлень, копія аркушу журналу відправлень листоноші ВПЗ №150 м. Київ), оскільки вказані документи містять інформацію про обставини та підстави скерування АТ «Укрпошта» поштових відправлень відповідачу на іншу адресу, тобто стосуються достовірності інших доказів (належного повідомлення про прийняття АКМУ рішення від 01.05.2025 № 190-р.), однак самостійно не встановлюють обставини, що входять до предмету доказування.

Оскільки лист АТ «Укрпошта» №103.003.-2310-23 від 24.03.2023 разом з додатками, у сукупності містять інформацію про обставини скерування АТ «Укрпошта» поштового відправлення відповідачу на іншу адресу, в діях позивача щодо надання таких документів суду не вбачається порушення ст.22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Суд також зауважує, що долучені позивачем копії документів без зазначення про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмового доказу, як то передбачено статтею 91 ГПК України не призвело до унеможливлення встановлення фактичних обставин у справі та не впливає на правильність її вирішення. При цьому, суд зауважує, що відповідач не повідомив суд про те, що ним подавалась заява про переадресацію кореспонденції з зареєстрованої юридичної адреси.

В судових засіданнях 28.01.2026, 17.03.2026 представник відповідача висловив також сумніви щодо достовірності підпису керівника ТОВ «Електросталь» Беляєва Г.В. на заяві від 14.09.2022, проте на запитання суду, представник відповідача повідомив про відсутність підстав для звернення до правоохоронних органів з цього приводу.

Отже, оскільки рішення від 01.05.2025 № 190-р Антимонопольного комітету України було надіслано Комітетом разом із супровідним листом від 16.05.2025 № 126-29.3/01-5540е та отримано відповідачем 22.05.2025, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 22.07.2025.

За змістом ч. 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача пені, позивач з урахуванням ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначив період її нарахування наступним чином: з 23.07.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням № 190-р) до 15.10.2025 включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, розмір пені не перевищує розмір штрафу.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка дорівнює 22600,00 грн.

Щодо заперечення відповідача про невідповідне вручення йому вимоги Антимонопольного комітету України від 06.01.2023 №126-26.13/01-679е про надання інформації у справі №126-26.13/72-22, що унеможливило надання запитуваної інформації відповідачем та призвело до прийняття рішення Антимонопольного комітету України від 01.05.2025 № 190-р про накладання штрафу (у справі №126-26.13/55-23), суд зазначає таке.

Згідно частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався правом оскаржити вказане рішення, тому доводи відповідача які зводяться до незгоди з рішенням Антимонопольного комітету України від 01.05.2025 № 190-р у справі № 126-26.13/55-23 є безпідставними.

Питання належного вручення відповідачу вимоги від 06.01.2023 №126-26.13/01-679е про надання інформації у справі №126-26.13/72-22 не є предметом доказування у господарській справі про стягнення з відповідача пені нарахованої у зв`язку з несплатою штрафу на підставі рішення від 01.05.2025 № 190-р (у справі №126-26.13/55-23), тому не досліджується судом.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не оскаржено Рішення Антимонопольного комітету України від 01.05.2025 № 190-р відповідно до статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в межах встановленого строку, зазначене рішення є чинним та обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої позивачем пені.

Відповідач просив суд застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки та встановити його в розмірі 1 грн в разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог і добросовісність дій позивача.

При цьому суд не вбачає підстав для зменшення розміру нарахованої позивачем пені з огляду на наведене нижче.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, на яку посилається відповідач, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Частиною 1 ст. 2 Закону України „Про захист економічної конкуренції визначено, що цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією.

Правовідносини, що склалися між сторонами у справі виникли не з актів цивільного законодавства, а в результаті порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Пеня, нарахована позивачем, є видом відповідальності за несплату штрафу у строк встановлений ч.3 ст.56 Закону України „Про захист економічної конкуренції.

У даному випадку, накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами АМК, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган АМК не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

При застосуванні приписів статті 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування).

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 №910/20661/16, від 16.06.2022 у справі №917/530/21.

За наведених обставин суд доходить висновку, що в даному випадку, на відміну від норм цивільного законодавства, приписами Закону України „Про захист економічної конкуренції не передбачена можливість зменшення розміру пені, заявленої до стягнення.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведені обставини, матеріали справи, з огляду на чинність рішення Антимонопольного комітету України від 01.05.2025 № 190-р та його обов`язковий характер, позовні вимоги про стягнення з відповідача 22600,00 грн пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Антимонопольного комітету України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь про стягнення пені в сумі 22600,00 грн, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, 70; ) пеню в сумі 22600,00 грн, зарахувавши зазначені суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Електросталь (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, Промислова зона, 70; ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 17.03.2026 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.03.2026.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз