ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2026 р. Справа № 924/81/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Західного офісу Державної аудиторської служби, м. Львів

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Старокостянтинів, Хмельницький район, Хмельницька область

Фізичної особи-підприємця Гащука Юрія Миколайовича, с. Пашківці, Хмельницький район, Хмельницька область

про визнання недійсним договору від 29.12.2020 №29-Т/2020-33БШ, укладеного між філією "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ "Українська залізниця" та ФОП Гащуком Ю.М.;

стягнення з Фізичної особи-підприємця Гащука Юрія Миколайовича на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ "Українська залізниця" 127500 грн., а з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ "Українська залізниця" одержані ним за рішенням суду 127500 грн. стягнути в дохід держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача (АТ "Українська залізниця"): Лях К.М. згідно ордера (в режимі відеоконференції)

від відповідача (ФОП Гащук Ю.М.): не з`явився

від третьої особи: не з`явився

від прокуратури: Ленчик В.М. прокурор згідно посвідчення

В підготовчому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.02.2025 відкрито провадження у справі №924/81/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11:00 год. 11.03.2025, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення ФОП Гащук Ю.М. законодавства про захист економічної конкуренції шляхом вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що призвело до спотворення результатів торгів, проведених філією "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ "Українська залізниця" із закупівлі конструктивних матеріалів UA-2020-11-24-001388-b, що підтверджено рішенням адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.04.2024 №72/29-р/к.

Посилаючись на те, що в діях ФОП Гащука Ю.М. вбачається наявність умислу щодо укладення договору на неконкурентних засадах, прокурор вважає, що договір від 29.12.2020 №29-Т/2020-33БШ, укладений за результатами відкритих торгів, підлягає визнанню недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України як такий, що суперечать інтересам держави і суспільства. При цьому, з огляду на передбачені ч. 3 ст. 288 ЦК України наслідки визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, при наявності умислу лише у однієї із сторін, які полягають в тому, що все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави, прокурор просить за наслідками визнання недійсним укладеного договору стягнути з ФОП Гащука Ю.М. сплачені Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ "Українська залізниця" кошти в сумі 1275000,00 грн., а отримані ним за рішенням суду кошти стягнути в дохід держави в особі позивача.

Ухвалою суду від 11.03.2025 провадження у справі №924/81/25 було зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23.

Ухвалою від 28.01.2026 поновлено провадження у справі №924/81/25, підготовче засідання призначено 12:00 год. 26.02.2026.

26.02.2026 постановлено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/81/25 на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 10:30 год. 05.03.2026.

В підготовчому засіданні 05.03.2026 за згодою сторін розгляд даної справи в підготовчому провадженні постановлено здійснювати в розумні строки.

За результатами підготовчого засідання 05.03.2026 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення на 11:00 год. 30.03.2026.

26.03.2026 до суду надійшло клопотання Хмельницької обласної прокуратури про зупинення провадження у справі. Повідомляє, що ухвалою Верховного Суду від 24.02.2026 задоволено клопотання Київської міської прокуратури та справу № 910/20111/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Водночас предмети позовів, суб`єктний склад та спосіб захисту у справах №924/81/25 та №910/20111/23 є подібними. Зокрема, спір в зазначених справах стосується визнання недійсними договорів, які укладені всупереч інтересів держави та суспільства, та застосування наслідків недійсності таких правочинів шляхом стягнення коштів в дохід держави на підставі ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики, просить зупинення провадження у справі №924/81/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23.

Представник АТ "Українська залізниця" в підготовчому засіданні заперечує проти зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №910/20111/23.

Згідно з п. 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 24.02.2026 передав справу №910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з зв`язку з наявністю виключної правової проблеми у контексті застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, яка полягає у відсутності закріплених на нормативному рівні критеріїв як визначення правочину таким, що не відповідає інтересам держави і суспільства, так і виключних випадків порушення інтересів держави та суспільства, за яких підлягає застосуванню частина третя статті 228 ЦК.

Передаючи справу №910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 24.02.2026 Верховий Суд зазначив, що наразі виникла потреба у формуванні єдиного та узгодженого підходу до співвідношення публічного інтересу, який полягає у цивільній відповідальності за вчинення антиконкурентних дій, закупівлі товарів, робіт, послуг за кошти державного чи місцевого бюджету за відсутності конкуренції, при формальному створенні учасниками тендера фікції її існування, та приватного інтересу осіб, які вчинили антиконкурентні узгоджені дії. Вирішення цієї правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду забезпечить подальший розвиток права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначеності поняття "невідповідності правочину інтересам держави та суспільства" та застосування відповідних наслідків недійсності такого правочину, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК.

Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Згідно з ч. 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 4 ст. 236 ГПК України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові від 05.03.2025 у справі № 910/13175/23 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що п. 7 ч. 1 та ч. 3 ст. 228 ГПК України спрямований на забезпечення єдності судової практики та надає суду дискреційні повноваження щодо вирішення питання про зупинення провадження у справі.

При цьому, застосування вказаної норми не може зводитися виключно до формального встановлення факту прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки її метою є недопущення ухвалення судових рішень, які можуть суперечити майбутній правовій позиції Верховного Суду.

Суд враховує, що у відповідній категорії спорів вже ініційовано перегляд судового рішення у подібних правовідносинах, який може призвести до формування нової або уточнення існуючої правової позиції.

Крім того, суд зауважує, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/109447/17.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України: провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на наведене та враховуючи, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20111/23 щодо застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 228 ЦК України може мати суттєве значення для з`ясування відповідного питання у межах цієї справи №924/81/25, правовідносини у якій є подібними до правовідносин у справі №910/20111/23, а також з метою забезпечення єдності та сталості судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі №924/81/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Такого ж висновку про зупинення касаційного провадження дійшов Верховний Суд в ухвалах від 02.03.2026 у справі №910/7160/23, від 18.03.2026 у справі № 902/1497/23 у подібних правовідносинах.

Керуючись ст. 42, п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №924/81/25 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Учасникам справи повідомити суд про закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення 30.03.2026 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 30.03.2026.

Суддя О.Є. Танасюк