РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2026Справа № 910/422/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву

Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська область, Обухівський район, село Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49; ідентифікаційний код 22927045)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго ресурс груп» (01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 13-А, квартира 1; ідентифікаційний код 45114874)

про стягнення збитків 23 541,00 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго ресурс груп» (далі - ТОВ «Енерго ресурс груп»/відповідач) про стягнення 23 541,00 грн - збитків, завданих внаслідок невиконання зобов`язання із реєстрації податкової накладної.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.01.2026 позовну заяву прийняв до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ТОВ «Енерго ресурс груп» відзиву на позовну заяву не надало, при цьому, було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про доставлення 21.01.2026 ухвали суду від 21.01.2026 до електронного кабінету відповідача.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2024 між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго ресурс груп» (далі - постачальник) укладено договір поставки вугілля №111/5, відповідно до якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця, а покупець прийме і оплатить вугільну продукцію на зазначених у договорі умовах.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору поставка вугілля по договору здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з «Інкотермс 2010. Правила з ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі», з урахуванням передбачених договором особливостей. Узгоджений сторонами у відповідній специфікації обсяг вугілля постачається окремими партіями. Партією вугілля вважається вироблений і відвантажений на адресу вантажоотримувача за певний проміжок часу обсяг вугілля, середня якість якого характеризується однією об`єднаною пробою, за результатами лабораторних випробувань якої оформлене посвідчення якості вугілля в партії та враховані особливості п. 3.5 договору.

Згідно п. 3.6 договору результати приймання вугілля в місті надходження використовуються для виконання умов договору, відображаються в актах звіряння кількості і якості та актах приймання-передачі вугілля.

За умовами п. 6.1 та п. 6.2 договору загальна сума договору складається з визначеної відповідно до умов договору фактичної вартості поставленого вугілля, вартості доставки вугілля від залізничної станції відправлення до залізничної станції призначення територією України у випадку її оплати постачальником і відшкодування покупцем, ПДВ у випадку його нарахування та не може перевищувати 1 000 000 000,00 грн. Базова ціна означає ціну однієї тони вугілля при вказаних в п. 5.1 договору базових показниках якості і не включає в себе вартість доставки. Базова ціна вугілля становить 5 076,00 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 846,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 договору оплата вартості вугілля та відшкодування вартості його доставки здійснюється покупцем на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі вугілля та актів відшкодування вартості доставки в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання відповідних актів.

Згідно п. 10.7 договору постачальник та покупець є платниками податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Податковим кодексом України.

Положеннями п. п. 10.8, 10.8.2, 10.8.3 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язаний своєчасно скласти та зареєструвати податкові накладні (розрахунки коригування до податкових накладних). Якщо постачальник не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних до закінчення граничного терміну реєстрації податкових накладних, передбаченого Податковим кодексом України, покупець має право призупинити виконання своїх зобов`язань по оплаті вартості вугілля та/або відшкодування вартості витрат на його доставку на суму, що відповідає сумі ПДВ в незареєстрованих податкових накладних, до моменту їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. У випадку відсутності реєстрації податкових накладних протягом 365 календарних днів з дати виникнення податкового зобов`язання, в результаті чого покупець втратить право на податковий кредит за вказаними податковими накладними, постачальник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати відправки покупцем відповідної вимоги постачальнику сплатити покупцю грошові кошти у розмірі, що дорівнює сумі ПДВ, зазначеній у вказаних податкових накладних та компенсувати покупцю усі пов`язані з таким порушенням збитки.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє по 31.12.2024, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 11.1. договору).

Крім того, до договору поставки вугілля №111/5 від 08.02.2024 сторони підписали специфікації №1 від 08.02.2024, №2 від 20.02.2024, №3 від 15.03.2024, №4 від 01.04.2024, №5 від 05.06.2024, №6 від 28.06.2024, №7 від 12.08.2024 та №8 від 16.09.2024.

16.12.2024 сторони підписали акт відшкодування вартості доставки вугілля до акту приймання-передачі №66-ЕРГ/5 від 13.12.2024 за договором №111/5 від 08.02.2024, відповідно до якого позивач відшкодовує відповідачу вартість доставки вугілля, поставленого за актом приймання-передачі №66-ЕРГ/5 від 13.12.2024, на суму 141 246,00 грн, в тому числі ПДВ - 23 541,00 грн.

Як вбачається з обігової відомості ТОВ «Енерго ресурс груп» станом на 31.12.2025, грошові кошти в сумі 141 246,00 грн, в тому числі ПДВ 23 541,00 грн, сплачені ПАТ «Центренерго» на рахунок ТОВ «Енерго ресурс груп» 16.12.2024.

30.12.2025 ПАТ «Центренерго» надіслало на адресу ТОВ «Енерго ресурс груп» претензію за вих. №01.09.1/1335 від 25.12.2025 про сплату грошових коштів на суму ПДВ у загальному розмірі 55 569 449,62 грн, зокрема суми ПДВ в розмірі 23 541,00 грн за актом відшкодування вартості доставки вугілля до акту приймання-передачі №66-ЕРГ/5 від 13.12.2024, внаслідок порушення відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації в ЄДРПН податкової накладної на суму 141 246,00 грн, в тому числі ПДВ у розмірі 23 541,00 грн.

Проте, відповідач цю претензію не задовольнив, відповіді також не надав.

За вказаних обставин, ПАТ «Центренерго» звернулося до суду із цим позовом про стягнення із ТОВ «Енерго ресурс груп» збитків у розмірі 23 541,00 грн, завданих внаслідок невиконання зобов`язань із реєстрації податкової накладної.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір поставки вугілля №111/5 від 08.02.2024, відповідно до якого відповідач поставив, а позивач прийняв товар.

16.12.2024 на виконання умов вказаного договору ПАТ «Центренерго» відшкодував ТОВ «Енерго ресурс груп» вартість доставки вугілля за актом від 16.12.2024 відшкодування вартості доставки вугілля до акту приймання-передачі №66-ЕРГ/5 від 13.12.2024 за договором №111/5 від 08.02.2024, поставленого на підставі акту приймання-передачі №66-ЕРГ/5 від 13.12.2024, на суму 141 246,00 грн, в тому числі ПДВ - 23 541,00 грн, що підтверджується обіговою відомістю по ТОВ «Енерго ресурс груп» станом на 31.12.2025.

Так, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до п. 10.8.3 договору, у випадку відсутності реєстрації податкових накладних протягом 365 календарних днів з дати виникнення податкового зобов`язання, в результаті чого покупець втратить право на податковий кредит за вказаними податковими накладними, постачальник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати відправки покупцем відповідної вимоги постачальнику сплатити покупцю грошові кошти у розмірі, що дорівнює сумі ПДВ, зазначеній у вказаних податкових накладних та компенсувати покупцю усі пов`язані з таким порушенням збитки.

При цьому, у пункті 10.7 договору зазначено, що постачальник та покупець є платниками податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Податковим кодексом України.

Крім того, позивач та відповідач є платниками податку на додану вартість, що підтверджується витягами №036 та №407.

За змістом п. 14.1.181 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже, з наведеного пункту 201.10 статті 201 ПК України вбачається, що саме на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

При цьому, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Аналогічний висновок також міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Отже, пункт 201.10 ст. 201 ПК України не передбачає можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ТОВ «Енерго ресурс груп», як постачальник товару, зареєструвало або вчинило дії, спрямовані на реєстрацію податкової накладної в ЄРПН на суму 141 246,00 грн, в тому числі ПДВ - 23 541,00 грн, відтак, позбавило позивача права на включення суми ПДВ у розмірі 23 541,00 грн до складу податкового кредиту, та як наслідок скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на цю суму.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Отже, системний аналіз положень пункту 187.1 ст. 187 та пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України дає підстави для висновку про те, що датою виникнення податкового зобов`язання з постачання товарів в даному випадку є дата відвантаження товару та при здійсненні операції з постачання товару платник податку - продавець був зобов`язаний в установлені строки скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, а також надати її покупцю за його вимогою, у свою чергу, податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, є підставою для нарахування покупцем сум податку, що відносяться до податкового кредиту, а відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товару податкової накладної в ЄРПН не дає права покупцю на включення суми ПДВ до податкового кредиту, проте не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної у податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як зазначено судом вище, за наслідками поставки товару відповідач зобов`язаний був скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну датою відвантаження товару за актом приймання-передачі №66-ЕРГ/5 від 13.12.2024 за договором №111/5 від 08.02.2024 та оплати покупцем суми вартості доставки вантажу в розмірі 141 246,00 грн, в тому числі ПДВ - 23 541,00 грн, а саме 16.12.2024, проте станом на день розгляду цієї справи по суті реєстрація податкової накладної на вказану суму так і не здійснена, при цьому, на підтвердження зворотнього ТОВ «Енерго ресурс груп» не надало суду будь-яких інших доказів.

Таким чином, оскільки відповідач не зареєстрував податкову накладну, внаслідок чого позивач позбавлений права включити суму ПДВ у розмірі 23 541,00 грн до складу податкового кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Центренерго» - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго ресурс груп» (01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 13-А, квартира 1; ідентифікаційний код 45114874) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська область, Обухівський район, село Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49; ідентифікаційний код 22927045) 23 541 (двадцять три тисячі п`ятсот сорок одну) грн 00 коп. - збитків, завданих внаслідок невиконання зобов`язання із реєстрації податкової накладної та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК