ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

м. Черкаси

Справа № 925/1611/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Комунального підприємства "Звенигородське підприємство теплових мереж" Звенигородської міської ради

про стягнення 9043612,15 грн.

Представники учасників справи:

Позивач Піун С.П.;

Відповідач Будьздоровенко Л.О.

Секретар судового засідання Сидоренко О.А.

Суддя Гладун А.І.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду.

1.1. 26.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства "Звенигородське підприємство теплових мереж" Звенигородської міської ради.

1.2. Змістом позову є майнова вимога стягнути з відповідача на користь позивача 9043612,15 грн заборгованості.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що на виконання договору постачання природного газу №8682-ТЕК(24)-22 від 03.10.2024 у період з жовтня 2024 року до березня 2025 року передав відповідачу у власність природний газ вартістю 16880837,44 грн. Відповідач виконав зобов`язання з оплати частково та сплатив позивачу 7837225,29 грн. Розмір невиконаного відповідачем зобов`язання зі сплати за поставлений газ у період січень-березень 2025 року становить 9043612,15 грн.

1.4. 31.12.2025 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Суд ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 09:00 11.02.2026.

1.5. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу, відповідачу яку 31.12.2025 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. (а. с. 102-103)

1.6. У підготовчому засіданні 11.02.2026 взяв участь представник позивача Піун С.П. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.7. Представник позивача Піун С.П. у підготовчому засіданні вважала, що можливо розглянути справу у відсутність представника відповідача, повідомила, що сторони не уклали мирову угоду, позов підтримала повністю.

1.8. 11.02.2026 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 09:00 25.02.2026.

1.9. У судовому засіданні 25.02.2026 взяли участь представник позивача Піун С.П., представники відповідача директор Писанка І.В., Будьздоровенко Л.О.

1.10. Представники відповідача директор Писанка І.В., Будьздоровенко Л.О. у судовому засіданні повідомили, що відповідач визнає позов, ствердили, що відповідач частково сплатив позивачу борг у розмірі 933788,73 грн у період з 16.02.2026 до 23.02.2026, про що подали заяву. (а.с. 124-128)

1.11. 25.02.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи у судовому засіданні до 10:00 27.02.2026.

1.12. 27.02.2026 відповідач подав заяву, у якій повідомив, що у період з 24.02.2026 до 25.02.2026 сплатив позивачу 238430,75 грн та визнав позов у розмірі 7871392,67 грн. (а.с. 130-131)

1.13. У судовому засіданні 27.02.2026 взяли участь представник позивача Піун С.П., представник відповідача Будьздоровенко Л.О.

1.14. 27.02.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи у судовому засіданні до 12:00 16.03.2026.

1.15. 12.03.2026 відповідач подав до суду заяву, у якій просив відстрочити виконання рішення суду строком на 1 рік з метою недопущення зупинення господарської діяльності підприємства та повного виконання зобов`язань. (а.с.149-150, 153)

1.16. В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду відповідач вказав, що здійснює ліцензійну діяльність у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Основним споживачем наших послуг є населення міста Звенигородка, яке займає 68% в структурі споживачів підприємства. Крім того, відповідач забезпечує теплом заклади загальної середньої освіти, дошкільні заклади, бюджетні установи та організації міста Звенигородка та має статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №502 "Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану" до кінцевих споживачів категорії "Населення" застосовується тариф в розмірі 2242,40 грн/Гкал з ПДВ, що діяв станом на 24 лютого 2022 року. Рішенням Виконавчого комітету Звенигородської міської ради №206 від 16.11.2018 затверджений тариф у 2018 році та складає 92,24 % різниці від встановленого рішенням Виконавчого комітету Звенигородської міської ради №48 від 06.02.2026 від економічно обґрунтованого тарифу 4310,84 грн/Гкал з ПДВ. Проте встановлені тарифи не покривають фактичну собівартість теплової енергії, що призвело до виникнення різниці в тарифах по категорії "Населення". Держава взяла на себе зобов`язання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 №1730-VIII (зі змінами від 14.01.2025) щодо погашення різниці в тарифах по категорії "Населення". Різниця в тарифах по категорії "Населення" відповідач підтвердив протоколами засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах: №6 від 11.03.2025, №16 від 15.05.2025, №26 від 14.08.2025, №36 від 14.11.2025. Відсутність фінансування відповідної бюджетної програми на 2025 рік унеможливила розрахунок відповідача з позивачем. Отже, невиконання державою своїх зобов`язань щодо виплати компенсації різниці в тарифах по категорії "Населення" є обставиною, яка свідчить про відсутність вини боржника у простроченні платежів. (а.с. 154-165)

1.17. 13.03.2026 позивач подав до суду додаткові пояснення, у яких ствердив, що станом на 12.03.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 7871392,67 грн, у підтвердження подав розрахунок основного боргу відповідача станом на 12.03.2026. (а.с. 168-172)

1.18. 13.03.2026 позивач подав до суду заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, у якому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки вказана заява не містить графіку погашення боргу, пропозицій щодо реальних джерел фінансування, крім пасивного очікування субвенцій та фактичного перекладання всіх економічних ризиків на позивача.

1.19. В обґрунтування заперечень проти відстрочення виконання рішення суду позивач ствердив, що відповідач посилається на збитковість (баланс) та відсутність майна, яке перебуває у комунальній власності. Однак, тяжке фінансове становище боржника не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення. Ризики господарської діяльності несе само підприємство, а відсутність коштів не може бути підставою для порушення прав кредитора. На думку позивача надання відстрочки на один рік фактично є безвідсотковим кредитуванням відповідача за рахунок позивача. Позивач ствердив, що також діє в умовах воєнного стану та має зобов`язання щодо закупівлі та імпорту природного газу для забезпечення потреб усієї країни. Відстрочення платежу на суму понад 7 млн грн суттєво обмежує оборотні кошти позивача, що створює загрозу енергетичній безпеці не тільки міста Звенигородка, а й інших споживачів України. Позивач вказав, що без реального плану погашення заборгованості відстрочення є лише способом затягування процесу виконання рішення суду. Покладання на позивача тягаря фінансових проблем відповідача є несправедливим.

1.20. У судовому засіданні 16.03.2026 взяв участь представник позивача Піун С.П., представник відповідача Будьздоровенко Л.О.

1.21. Представник позивача Піун С.П. у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю, заперечила проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

1.22. Представник відповідача Будьздоровенко Л.О. у судовому засіданні позов визнала у частині стягнення 7871392,67 грн, просила заяву відповідача задовольнити та відстрочити виконання рішення суду на 1 рік.

1.23. 16.03.2026 суд завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення суду та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

1.24. 16.03.2026, керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1611/25.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору поставки; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати за поставлений товар.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки; виконання позивачем свого зобов`язання з поставки відповідачу природного газу; невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати за поставлений природний газ; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача; строк виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 03.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія " Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Комунальне підприємство "Звенигородське підприємство теплових мереж" Звенигородської міської ради (споживач) уклали договір постачання природного газу №8682-ТЕК(24)-22. (а.с. 83-90)

Відповідно до істотних умов договору сторони домовилися:

п. 1.1 - постачальник зобов`язується поставити споживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити його на умовах цього договору;

п. 3.5 - приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу;

п. 3.5.4 - постачальник протягом 3-х (трьох) робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником постачальника або надає обґрунтовану відмову від підписання акта.

Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими;

п. 4.1. - ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:

п. 4.1.1 - ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як обсяг I (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6183,33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7420,00 грн;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7583,89 грн;

п. 4.1.2 - ціна природного газу для Обсягу ІІ визначається щомісяця для виробника теплової енергії за такою формулою:

Р = Pueex х k1 х k2,

де Р ціна природного газу для виробника теплової енергії;

Pueex середньозважена ціна, що склалася на ресурс місяця, що передує місяцю постачання природного газу та склалася за результатами електронних біржових торгів на товарній біржі "Українська енергетична біржа" за всіма договорами, умовами оплати та базисами (в газотранспортній системі, газосховищах), та за всіма стандартизованими продуктами за напрямком "Природний газ", за період з 1 по 20 (включно) числа місяця за всі ТКЕ 6 торгові дні місяця, з урахуванням податку на додану вартість, у гривнях за 1000 куб. метрів газу;

k1 коригуючий коефіцієнт, що враховує вартість грошей у часі за обліковою ставкою Національного банку, діючою на день розрахунку коригуючого коефіцієнта, та середнім очікуванням прострочення оплати виробників теплової енергії на рівні 80 календарних днів, за лінійними розрахунками;

k2 коригуючий коефіцієнт, націнка постачальника природного газу, що становить 1,050.

Якщо протягом поточного місяця постачання природного газу не здійснювались електронні біржові торги на товарній біржі "Українська енергетична біржа" за всіма договорами, умовами оплати та базисами (в газотранспортній системі, газосховищах), ціна залишається на рівні попереднього місяця, розрахована згідно з наведеною формулою.

Крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

Крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць,всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Постачальник щомісячно розміщує інформацію щодо зміни ціни газу за Обсягом ІІ на офіційному сайті постачальника naftogaztrading.com.ua або відповідна інформація надсилається Постачальником Споживачу листом на електронну адресу споживача, вказану у розділі 14 "Адреси та реквізити сторін" цього договору. Така ціна є обов`язковою для застосування сторонами з 1 числа місяця, на який вона розрахована та не потребує окремого оформлення додатковою угодою. Сторони домовились, що ціна природного газу Обсягу ІІ буде вказана при документальному оформленні Обсягу ІІ у відповідному акті приймання передачі газу.

Сторони підтверджують, що цілком погоджуються з порядком визначення та зміни ціни Обсягу II, зазначеним в даному пункті договору. При цьому, споживач вважається повідомленим про зміну ціни Обсягу II з моменту здійснення публікації відповідної інформації на офіційному сайті постачальника naftogaztrading.com.ua або з моменту відправлення відповідного повідомлення постачальником на електронну адресу споживача, зазначену у розділі 14 даного договору;

п. 4.1.3 - ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як Обсяг ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13658,33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ 16390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць,всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн;

п. 4.3 - загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування;

п. 5.1 - споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього договору.

3.1.2. На виконання договору у період з жовтня 2024 року до березня 2025 року позивач передав у власність відповідачу природний газ вартістю 16880837,44 грн, про що сторони склали та підписали акти приймання-передачі природного газу: від 31.10.2024 за жовтень 2024 року у обсязі 58,31586 тис. куб. м вартістю 442260,91 грн, від 31.10.2024 за жовтень 2024 року у обсязі 10,17122 тис. куб. м вартістю 168373,22 грн, від 30.11.2024 за листопад 2024 року у обсязі 172,12130 тис. куб. м вартістю 1305348,53 грн, від 30.11.2024 за листопад 2024 року у обсязі 37,37238 тис. куб. м вартістю 712899,35 грн, від 30.11.2024 за листопад 2024 року у обсязі 65,65256 тис. куб. м вартістю 1086805,07 грн, від 31.12.2024 за грудень 2024 року у обсязі 255,21540 тис. куб. м вартістю 1935524,81 грн, від 31.12.2024 за грудень 2024 року у обсязі 10,36456 тис. куб. м вартістю 200927,93 грн, від 31.12.2024 за грудень 2024 року у обсязі 82,15639 тис. куб. м вартістю 1360007,62 грн, від 31.01.2025 за січень 2025 року у обсязі 283,07047 тис. куб. м вартістю 2287944,36 грн, від 31.01.2025 за січень 2025 року у обсязі 4,00655 тис. куб. м вартістю 88025,46 грн, від 31.01.2025 за січень 2025 року у обсязі 50,97343 тис. куб. м вартістю 869229,34 грн, від 28.02.2025 за лютий 2025 року у обсязі 240,07198 тис. куб. м вартістю 1940404,92 грн, від 28.02.2025 за лютий 2025 року у обсязі 10,12055 тис. куб. м вартістю 228077,52 грн, від 28.02.2025 за лютий 2025 року у обсязі 107,98880 тис. куб. м вартістю 1841489,42 грн, від 31.03.2025 за березень 2025 року у обсязі 179,12547 тис. куб. м вартістю 1447798,87 грн, від 31.03.2025 за березень 2025 року у обсязі 3,07239 тис. куб. м вартістю 72000,86 грн. (а.с. 8-24)

3.1.3. На виконання договору відповідач сплатив позивачу 7837225,29 грн за поставлений природний газ з жовтня 2024 року до березня 2025 року, у підтвердження позивач подав балансову одиницю та виписку з системи СДО (ПТК "Клієнт казначейства - Казначейство") за період з 08.11.2024 до 14.04.2025 (а.с.25-79, 93-94)

3.1.4. За розрахунком позивача заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.12.2025 становить 9043612,15 грн, а станом на 12.03.2026 - 7871392,67 грн (а.с. 91-92, 168-172)

3.2. Відповідач доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не подав, позов визнав повністю.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема такими засобами як письмові докази.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.6. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.7. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

3.8. Суд не встановив, що докази, подані позивачем, отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, визнання позову відповідачем, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору постачання природного газу №8682-ТЕК(24)-22 від 03.10.2024;

4.5.2. у період з 01.10.2024 до 31.03.2025 позивач передав, а відповідач прийняв природний газ вартістю 16880837,44 грн;

4.5.3. відповідач виконав зобов`язання частково та сплатив позивачу 7837225,29 грн;

4.5.4. під час розгляду справи відповідач сплатив позивачу 1172219,48 грн;

4.5.5. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за поставлений природний газ у січні-березні 2025 року становить 7871392,67 грн;

4.5.6. строк виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати за поставлений природний газ закінчився 31.03.2025.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.3. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.4. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

5.5. Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

5.6. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 2 статті 714 Цивільного кодексу України).

5.7. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.8. Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

5.9. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар.

5.10. Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

5.11. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.12. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.13. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.14. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.15. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.16. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.17. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору постачання природного газу.

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за спожитий природний газ у січені-березні 2025 року.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та отримати плату за поставлений товар.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

6.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.6. У період з 01.10.2024 до 31.03.2025 позивач передав, а відповідач прийняв природний газ вартістю 16880837,44 грн;

6.7. Відповідач виконав зобов`язання за договором частково та сплатив позивачу 9009444,77 грн.

6.8. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за поставлений природний газ за січень-березень 2025 року становить 7871392,67 грн.

6.9. Відповідач позов визнав повністю. Спір виник із зобов`язальних правовідносин, що виникли між сторонами. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує інтереси інших осіб.

6.10. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.11. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.12. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.13. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.14. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.15. Невиконання відповідачем своїх обов`язків у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні та отримання плати за поставлений товар.

6.16. Одним із способів захисту порушеного права є присудження до виконання обов`язку боржника в натурі.

6.17. Невиконання відповідачем свого обов`язку зі спати за спожити природний газ порушує право позивача на отримання плати та надає право вимагати в судовому порядку присудження до виконання обов`язку відповідача в натурі.

6.18. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 7871392,67 боргу за поставлений природний газ за січень-березень 2025 року суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

6.19. Відповідно до пунктів 1 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення, надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

6.20. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду (частини 1, 2 статті 239 Господарського процесуального кодексу України).

6.21. Відповідно до частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

6.22. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

6.23. Відповідно до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

6.24. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (частина 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

6.25. Підставою для відстрочки виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення суду.

6.26. Відстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

6.27. Особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

6.28. В обґрунтування необхідності у відстроченні виконання рішення суду відповідач вказав, що з метою недопущення зупинення господарської діяльності підприємства та повного виконання зобов`язань. (а.с.149-150, 153)

6.29. В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду відповідач вказав, що здійснює ліцензійну діяльність у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Основним споживачем наших послуг є населення міста Звенигородка, яке займає 68% в структурі споживачів підприємства.

Відповідач ствердив, що забезпечує теплом заклади загальної середньої освіти, дошкільні заклади, бюджетні установи та організації міста Звенигородка та має статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №502 "Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану" до кінцевих споживачів категорії "Населення" застосовується тариф в розмірі 2242,40 грн/Гкал з ПДВ, що діяв станом на 24 лютого 2022 року.

Рішенням Виконавчого комітету Звенигородської міської ради №206 від 16.11.2018 затверджений тариф у 2018 році та складає 92,24 % різниці від встановленого рішенням Виконавчого комітету Звенигородської міської ради №48 від 06.02.2026 від економічно обґрунтованого тарифу 4310,84 грн/Гкал з ПДВ.

Відповідач вказав, що встановлені тарифи не покривають фактичну собівартість теплової енергії, що призвело до виникнення різниці в тарифах по категорії "Населення". Держава взяла на себе зобов`язання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 №1730-VIII (зі змінами від 14.01.2025) щодо погашення різниці в тарифах по категорії "Населення".

Різниця в тарифах по категорії "Населення" відповідач підтвердив протоколами засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах: №6 від 11.03.2025, №16 від 15.05.2025, №26 від 14.08.2025, №36 від 14.11.2025. Відсутність фінансування відповідної бюджетної програми на 2025 рік унеможливила розрахунок відповідача з позивачем. Отже, невиконання державою своїх зобов`язань щодо виплати компенсації різниці в тарифах по категорії "Населення" є обставиною, яка свідчить про відсутність вини боржника у простроченні платежів. (

6.30. Відповідач просить суд врахувати його фінансове становище та відстрочити виконання рішення суду про стягнення боргу, який є предметом спору у цій справі строком на 12 місяців.

6.31. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

6.32. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

6.33. Відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені у нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

6.34. Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

6.35. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом. Присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

6.36. У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

6.37. Проаналізувавши доводи відповідача та заперечення позивача, дослідивши докази на підтвердження його скрутного становища, врахувавши інтереси обох сторін, суд дійшов висновку клопотання відповідача задовольнити частково та відстрочити виконання рішення суду зі сплати 7871392,67 грн боргу на 4 місяці, починаючи з дня наступного за днем набрання рішенням суду законної сили.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 108523,34 грн на підставі платіжної інструкції № від 24.12.2025 (а.с. 4).

7.3. Відповідач позов визнав.

7.4. Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7.5. Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7.6. Враховуючи, вимоги частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку повернути позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 54261,67 грн.

7.7. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.8. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, судовий збір у розмірі 54261,67 грн, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 130, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Комунального підприємства "Звенигородське підприємство теплових мереж" Звенигородської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Звенигородське підприємство теплових мереж" Звенигородської міської ради (ідентифікаційний код 02082717, адреса місцезнаходження: 20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Кримського, буд.25) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ідентифікаційний код 42399676, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) 7871392,67 грн (сім мільйонів вісімсот сімдесят одну тисячу триста дев`яносто дві гривні 67 копійок) боргу, 54261,67 грн (п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят одну гривню 67 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ідентифікаційний код 42399676, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) з Державного бюджету 54261,67 грн (п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят одну гривню 67 копійок) судового збору, сплаченого на підставі платіжної інструкції № від 24.12.2025.

Відстрочити виконання рішення суду зі сплати 7871392,67 грн боргу на 4 місяці, починаючи з дня наступного за днем набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 23.03.2026.

Суддя А.І. Гладун