ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2026 року Справа № 917/1814/25

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за заявою розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича, вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 536, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про скасування (зняття) арештів по справі № 917/1814/25

за заявою Акціонерного товариства "Одеснафтопродукт", провулок 2-й Артелерійський, 6, м. Одеса, 65039,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер", вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1814/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" ().

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.10.2025 року відкрито провадження у справі № 917/1814/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Одеснафтопродукт" (провулок 2-й Артелерійський, 6, м. Одеса, 65039, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на загальну суму 33 543 640,80 грн., з яких: перша черга - судовий збір у розмірі 24 224,00 грн. та 72 000,00 грн. - авансування арбітражного керуючого; четверта черга - 33 447 416,80 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 351 від 22.02.2013; адреса: вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 536, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та призначено попереднє засідання суду на 09.12.25 року на 10:15.

На веб-сайті Верховного Суду оприлюднено 15.10.2025 року за № 77433 повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".

23.03.2026 року від розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича до суду надійшло клопотання 20.03.2026 року (вх. № 3725 від 23.03.2026 року) про скасування (зняття) всіх арештів, накладених виконавцями на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (), що розміщені на всіх банківських рахунках, відкритих на ім`я боржника, але не виключно.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.03.2026 року прийнято клопотання розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича про зняття арештів від 20.03.2026 року (вх. № 3725 від 23.03.2026 року) - до розгляду, призначено судове засідання з його розгляду на 31.03.2026 року на 11:15 та запропоновано боржнику та кредиторам у строк до 30.03.2026 року надати суду відзив на клопотання розпорядника майна.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - Чернишова І.М. до суду надійшов відзив (вх. № 4022 від 27.03.2026 року) на клопотання розпорядника майна про скасування (зняття) всіх арештів, в якому просить задовольнити клопотання розпорядника майна боржника ТОВ "ІНЧЕР" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича від 20.03.2026 р. про скасування (зняття) арештів, накладених виконавцями на грошові кошти ТОВ "ІНЧЕР" (), що розміщені на всіх банківських рахунках, відкритих на ім`я боржника, але не виключно.

Розглянувши клопотання розпорядника майна боржника про скасування (зняття) арештів, накладених виконавцями на грошові кошти ТОВ "ІНЧЕР", дослідивши надані докази, проаналізувавши Кодекс України з процедур банкрутства, законодавство, що регулює діяльність державних та приватних виконавців, судову практику вищих судових інстанцій, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на таке.

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" () знаходиться на стадії розпорядження майном боржника.

Відповідно до ст. 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак, в результаті попереднього ним аналізу фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" вдалося з`ясувати, що на даний час господарська діяльність товариства продовжується.

Як вказує розпорядник майна у своєму клопотанні, що на даний час на виконанні перебувають виконавчі провадження стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" у таких виконавців:

- Крюківський відділ ДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (39600, м. Кременчук, вул. Сердюка Ігоря, буд. 43, електронна пошта: );

- приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович (36613, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Троїцька, 89-А, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна (36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Петлюри Симона, 5, офіс 4, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- Автозаводський відділ ДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (39600, м. Кременчук, вул. Сердюка Ігоря, буд. 43, ).

В результаті відкриття виконавчих проваджень вказаними вище виконавцями накладено арешти на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

В обгрунтування поданого клопотання розпорядник майна зазначає, що накладені арешти мають наслідком фактичне блокування витратних операцій боржника та унеможливлюють здійснення платежів, необхідних для забезпечення безперервної господарської діяльності, збереження активів боржника та виконання невідкладних зобов`язань.

Також розпорядник майна зазначає, що арешти, накладені на майно та кошти на рахунках ТОВ "ІНЧЕР", перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності. Так, зокрема станом на 01.03.2026 р. заборгованість по заробітній платі працюючих, а також звільнених у процедурі розпорядження майном працівників в зв`язку з відсутністю коштів на оплату їх праці складала 700 000,75 грн. (сума до виплати за вирахуванням податків та зборів). У випадку невиплати в подальшому заробітної плати наявним працівникам послідує їх звільнення, що приведе до втрати контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника.

Суд зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту відкриття щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ за участю боржника щодо інших законодавчих актів України.

За змістом преамбули Кодексу України з процедур банкрутства, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно із ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом про банкрутство.

Слід також зазначити, що Кодексу України з процедур банкрутства є спеціальним законом та має пріоритет перед іншим законодавством при розгляді справ про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Згідно частини 5 цієї ж статті дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Положеннями частин 2, 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Здійснюючи розгляд заяв та звернень в межах справи про банкрутство визначальним є дотримання принципу змагальності сторін, який полягає в доведенні стороною обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, у відповідності до частини 3 статті 13 ГПК України.

Аналізуючи клопотання розпорядника майна про зняття арештів з усіх рахунків боржника, вбачається відсутність вмотивованих аргументів щодо обґрунтування клопотання.

Крім того, розпорядником майна не наведено обґрунтованих доводів на переконання того, що наявність арештів рахунків та майна боржника перешкоджає господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності з огляду на конкретні обставини справи.

Також суд констатує той факт, що зняття арештів з усіх рахунків дозволить товариству-боржнику розпорядитися коштами в порядку, що суперечитиме інтересам кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".

Як вбачається із тексту клопотання, розпорядник майна обмежився посиланням на положення частини 6 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства.

Однак варто відмітити, що саме по собі цитування матеріальної норми закону, яка передбачає певне право, не є достатнім для реалізації заявником цієї норми, оскільки належним є саме вмотивоване обґрунтування правових підстав реалізації такої норми, що й відповідає принципу диспозитивності та змагальності сторін.

Визначальним в даному випадку є належне обґрунтування правової вимоги заявника та доведення суду необхідності, доцільності та вигідності зняття арештів з сіх рахунків боржника в процедурі розпорядження майном, при цьому завданням господарського суду є здійснення судового контролю, адже право передбачене статтею 44 Кодексу є обмеженим, що зумовлює деталізований підхід до його вирішення.

За відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо чіткої інформації про доцільність зняття арештів з рахунків боржника та майна в процедурі розпорядження майном, суд вважає передчасним та необґрунтованим клопотання розпорядника майна боржника, а також таким, що не відповідає принципу судового контролю в межах справи про банкрутство, який полягає в недопущенні порушенні законних прав та інтересів учасників процедури банкрутства та встановленої законом процедури.

Крім того, здійснення будь-яких дій та правочинів щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" у процедурі банкрутства без згоди комітету кредиторів заборонено.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність доказів на підтвердження заявлених вимог, у задоволенні клопотання розпорядника майна про скасування арештів на рахунках боржника та майна з підстав, наведених заявником, відмовляється судом.

Суд також зазначає, що розпорядник майна не позбавлений права подати до суду клопотання про зняття арештів з рахунків боржника з інших підстав та обґрунтувань.

Керуючись ст. ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 44-45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича про скасування (зняття) арештів від 20.03.2026 року (вх. № 3725 від 23.03.2026 року).

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 КУзПБ, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвалу складено та підписано 01.04.2026 року.

Суддя Білоусов С. М.