ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
20.03.2026 Справа № 914/2273/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М.
розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016 №01/04/03 від 04.03.2026 (вх. суду від 05.06.2026 № 01-05/638/26) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
при розгляді апеляційних скарг ОСОБА_1 б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 30.12.2025 № 01-05/3886/25)
на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 (повне рішення складено 09.12.2025, суддя Березяк Н.Є.)
та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 (повне рішення складено 16.12.2025, суддя Березяк Н.Є.)
у справі № 914/2273/25
за позовом: ОСОБА_1 , м. Трускавець, Львівська обл.
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016, м. Трускавець, Львівська обл.
про: визнання недійсним рішення загальних зборів та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім -2016» про визнання недійсним рішення загальних зборів та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім -2016» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім -2016» 12 000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 апеляційні скарги ОСОБА_1 б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 30.12.2025 № 01-05/3886/25) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 у справі № 914/2273/25 залишено без змін.

05.03.2026 (сформовано в системі «Електронний суд» 04.03.2026) до апеляційного суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з скаржника 6 000,00 грн витрат на правову допомогу.

До заяви представником долучено:

- Договір №18-Д про надання правової допомоги від 12.02.2026;

- Акт №1/26 прийому передачі наданих послуг від 04.03.2026 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №18-Д про надання правової допомоги від 12.02.2026.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що в разі розгляду справи без повідомлення та виклику сторін очікувана сума понесених витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції складає 3 000 грн, а у разі розгляду справи з викликом сторін розрахунок витрат буде подано додатково.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 прийнято заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016 №01/04/03 від 04.03.2026 (вх. суду від 05.06.2026 № 01-05/638/26) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/3373/25 до розгляду у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

ОСОБА_1 подала заперечення на заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У частині 2 статті 126 ГПК України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК).

Згідно з положеннями частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Як слідує з матеріалів справи, 12.02.2026 між Дяковським О.С. (адвокатом) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» (клієнтом) укладено договір № 18-Д про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якого виконавець приймає на себе доручення клієнта про надання правової допомоги обумовленого цим договором щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 у справі № 914/2273/25 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016 про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Елітний Дім-2016» від 04.01.2023 в суді апеляційної інстанції в інтересах клієнта на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору сторони погодили викласти, що оплата послуг виконавця (адвоката) складає фіксовану суму гонорару котру сторони погодили в розмірі 6 000 грн, за ведення справи №914/2273/25 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016 про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Елітний Дім-2016» від 04.01.2023 щодо затвердження розміру внеску на утримання будинку у сумі 7 грн/м2 в суді апеляційної інстанції.

04.03.2026 сторонами складено акт прийому-передачі наданих послуг наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2026 № 18-Д, згідно з яким виконавець (адвокат) виконав, а замовник (клієнт) прийняв юридичні (правничі) послуги на суму 6 000 грн за ведення справи №914/2273/25 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Елітний дім -2016 про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Елітний Дім-2016» від 04.01.2023.

Колегія суддів зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення подані відповідачем 18.01.2026 та 27.01.2026, в той час як договір про надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції між адвокатом Дяковським О.С. та ОСББ «Елітний дім-2016» укладено 12.02.2026. Відзив та додаткові пояснення підписані та подані через підсистему «Електронний суд» головою ОСББ Яровкою К.С.

Таким чином, вказане слугує підставою для висновку суду, що представництво адвоката Дяковського О.С. у суді апеляційної інстанції фактично зводилось до участі в одному судовому засіданні 03.03.2026.

Варто зауважити, що вказане судове засідання було незначної тривалості, суд забезпечив адвокату участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, на розгляд суду не було подано додаткових заяв, клопотань, що підлягали вирішенню безпосередньо в судовому засіданні та потребували б здійснення адвокатом додаткових процесуальних дій.

Таким чином, участь адвоката у судовому засіданні зводилась лише до надання усних пояснень, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Крім цього, в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів також брала участь представник ОСББ «Елітний дім-2016» Яровка К.С.

При цьому, апеляційний суд враховує, що адвокат Дяковський О.С. здійснював представництво ОСББ «Елітний дім-2016» в суді першої інстанції, його правова позиція не змінювалась, додаткових клопотань, заяв, вчинення додаткових дій задля забезпечення захисту прав клієнта адвокатом Дяковським О.С. в суді апеляційної інстанції не було здійснено.

Водночас додатковим рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 стягнуто з Назарько Т.Д. на користь ОСББ «Елітний дім-2016» 12 000 грн витрат на правову (правничу) допомогу. Додаткове рішення залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026.

На підставі викладеного, беручи до уваги заперечення позивача, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, апеляційний суд вважає, що в цьому випадку обґрунтованою і справедливою сумою витрат на оплату послуг адвоката, які належить стягнути з позивача на користь відповідача є 2 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім -2016» №01/04/03 від 04.03.2026 (вх. суду від 05.06.2026 № 01-05/638/26) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім -2016» (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Бандери, 35; ) 2 000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу.

3. Місцевому господарському суду видати наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець