ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026м. ДніпроСправа № 904/5194/25

За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії

Суддя Красота О.І.

за участю секретаря судового засідання Куц І.І.

Представники:

від Позивача: Кривошапка А.А., дов. № 5/5-10 від 05.01.2026;

від Відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 457 518,93 грн., пеню у розмірі 290 777,24 грн., 3% річних у розмірі 34 578,74 грн., інфляційні втрати у розмірі 106 261,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про постачання теплової енергії № 1273 від 05.05.2011 в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 17.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.10.2025 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він погоджується щодо наявності несплаченого основного боргу у розмірі 457 518,93 грн., а також погоджується із нарахованих Позивачем розміру 3% річних у розмірі 34 578,74 грн. та інфляційних втрат у розмірі 106 261,43 грн.; щодо нарахованої Позивачем пені 290 777,24 грн., то Відповідач просить суд зменшити її розмір на 90% від розміру, яка підлягає до стягнення.

15.10.2025 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів Відповідача щодо зменшення розміру пені та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.12.2025 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 27.01.2026 об 11:00 год.; явку у засідання повноважних представників учасників справи визнано обов`язковою.

26.01.2026 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 27.01.2026 об 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 27.01.2026 у задоволенні заяви Позивача про участь у підготовчому засіданні 27.01.2026 об 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

Позивач у підготовче засідання 27.01.2026 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, а також заявою про участь у судовому засіданні 27.01.2026 об 11:00 год. в режимі відеоконференції, у задоволенні якої ухвалою суду від 27.01.2026 було відмовлено.

Відповідач у підготовче засідання 27.01.2026 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 27.01.2026 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 24.02.2026 о 10:00 год.; явку у засідання повноважних представників учасників справи визнано обов`язковою.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 24.02.2026 надав пояснення щодо позовних вимог.

Відповідач у підготовче засідання 24.02.2026 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 24.02.2026 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2026 о 12:00 год.

Представник Позивача у судовому засіданні 24.03.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 24.03.2026 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.03.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.05.2011 між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради (далі Позивач, Теплопостачальне підприємство) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі Відповідач, Споживач) укладено Договір про постачання теплової енергії № 1273 (далі - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору основні терміни, що вживаються у Договорі, мають значення, яке визначене, такими нормативними документами, зокрема Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з п. 2.1 Договору Теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити Теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни і на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах, визначених Додатком № 1 до Договору, для задоволення таких потреб:

- опалення в опалювальний період (175 діб);

- вентиляції в опалювальний період (175 діб);

- гарячого водопостачання протягом року (350 діб);

- технологічних потреб відповідно з виробничою програмою Споживача.

За умовами п. 3.2 Договору обсяг теплової енергії для потреб, визначений Додатком № 1, визначається розрахунковим способом з використанням "Норм та вказівок" і є динамічною величиною, яка змінюється під впливом температурних показників та інших суттєвих факторів, які сторони в момент укладення Договору не в змозі передбачити. Розрахунок обсягу та вартості теплової енергії наведено у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що фактично отриманий обсяг теплової енергії Споживачем від Теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою, визначеною сторонами у Додатку № 3 до Договору.

Початок та кінець опалювального періоду встановлюється відповідним актом місцевого органу самоврядування (п. 3.5 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору Споживач зобов`язується:

4.2.2 до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від Теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та, розглянувши останній, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати і направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу Теплопостачального підприємства. У разі незгоди із зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним Теплопостачальним підприємством, обсягом поставленої теплової енергії, Споживач зобов`язаний надати на адресу Теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю Теплопостачального підприємства) у письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період.

4.2.4 виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами Договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з Теплопостачальним підприємством.

4.2.18 здійснити звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду.

За умовами пп. 5.2.7 п. 5.2 Теплопостачальне підприємство зобов`язане здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду.

Відповідно до п. 6.2 Договору облік споживання теплової енергії Споживачем здійснюється за показниками комерційного приладу обліку, встановленого за адресою: пров. Ялицевий, 1; вул. Дмитра Кедріна, 51А.

Згідно з п. 6.7 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою, визначеною сторонами у Додатку № 3 до Договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 Договору є підтвердженням відсутності претензій з боку Споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії.

За умовами п. 6.8 Договору Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити Теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80% від вартості теплової енергії за розрахунковий період, за власним платіжним дорученням із вказаним періодом, за який він сплачується.

Відповідно до п. 6.9 Договору Споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію впродовж 5 календарних діб після одержання рахунку від Теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направити його Споживачу не пізніше 10 календарних діб місяця, наступного за розрахунковим, разом з актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Згідно з п. 6.10 Договору сторони, підписавши цей Договір, домовились, що факт отримання Споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання Теплопостачальним підприємством протягом 5 календарних діб з моменту отримання підписаного Споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для Теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку Споживача.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що тариф (з ПДВ) для розрахунків за Договором складає:

Теплова енергія (1 Гкал) 744,50 грн.

Теплова енергія (1 Гкал) (без ПДВ) 242,92 грн., (з ПДВ) 291,50 грн. для категорії "населення"

Про зміну тарифів Споживач повідомляється в порядку, визначеному п. 5.2.3 Договору.

Відповідно до п. 9.4 Договору Споживач несе відповідальність за:

9.4.4 у разі прострочення Споживачем виконання грошового зобов`язання за Договором Споживач на вимогу Теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 11.1 Договору цей Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 05.05.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

За умовами п. 11.2 Договору у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору за один місяць до закінчення терміну дії Договору, Договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 Договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій за Договором необмежена.

Доказів визнання Договору недійсним у судовому порядку, його припинення до матеріалів справи сторонами не долучено. Отже, Договір був чинним протягом спірного періоду.

01.10.2013 сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою внесли зміни у Додаток № 1 до Договору "Розрахунок обсягів та вартості теплової енергії" з 01.10.2013.

Листом за № 402-сс від 12.03.2018 Позивач повідомив Відповідача про зміну в нумерації Договору, а саме № 091273.

У матеріалах справи наявні розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювальних сезонів, а саме:

- від 01.11.2022 № 1-1/11-р "Про початок опалювального сезону 2022 - 2023 рр. у м. Дніпрі";

- від 21.03.2023 № 1-21/3-р "Про закінчення опалювального сезону 2022 - 2023 рр. у м. Дніпрі".

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу теплову енергію за адресою: м. Дніпро, пров. Ялицевий, 1, за період з листопада 2022 року по березень 2023 року на загальну суму 457 518,93 грн., про що склав та підписав акти прийому-передачі послуги:

- № 091273 від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 63 672,22 грн.;

- № 091273 від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 95 105,27 грн.;

- № 091273 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 117 839,70 грн.;

- № 091273 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 112 727,92 грн.;

- № 091273 від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 68 173,82 грн.,

а також виставив рахунки на оплату:

- № 091273 від 30.11.2022 на суму 63 672,22 грн.;

- № 091273 від 31.12.2022 на суму 95 105,27 грн.;

- № 091273 від 31.01.2023 на суму 117 839,70 грн.;

- № 091273 від 28.02.2023 на суму 112 727,92 грн.;

- № 091273 від 31.03.2023 на суму 68 173,82 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до "Реєстру вручення рахунків КП "Теплоенерго" за о/р 091273" Відповідачем було отримано нарочним рахунки та акти прийому-передачі послуги з теплопостачання за листопад 2022 року (отримано 06.01.2023), грудень 2022 року (отримано 06.01.2023), січень 2023 року (отримано 06.02.2023), лютий 2023 року (отримано 12.04.2023), березень 2023 року (отримано 12.04.2023).

Таким чином, враховуючи приписи п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та умови Договору, Відповідач вважається належним чином обізнаний про існування у нього заборгованості за послуги з теплопостачання перед Позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлену теплову енергію.

09.05.2025 Позивач надіслав Відповідачу (разом з іншими документами, зокрема досудову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 1 493 954,45 грн.) акт звіряння взаємних розрахунків по особовому рахунку № 091273 від 05.05.2011, що підтверджується описом вкладення від 09.05.2025, накладною АТ "Укрпошта" Стандарт № 627, списком "301-8 реєстр" згрупованих відправлень та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 09.05.2025.

Відповідач акти не повернув, рахунки не оплатив. При цьому, згідно з п.п. 4.2.2 п. 4.2, п. 6.7, п. 6.10 Договору вказані акти вважаються підписаними з боку Відповідача. До того ж, зауважень щодо обсягів та/або вартості поставленої теплової енергії Відповідач Позивачу також не направив.

Заборгованість, яка лишилась несплаченою Відповідачем, складає 457 518,93 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

За приписами ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надане визначення: індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на міжопалювальний період.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 6.9 Договору, кінцевий строк оплати поставленої теплової енергії за рахунками на оплату:

- № 091273 від 30.11.2022 на суму 63 672,22 грн. - 11.01.2023;

- № 091273 від 31.12.2022 на суму 95 105,27 грн. - 11.01.2023;

- № 091273 від 31.01.2023 на суму 117 839,70 грн. - 11.02.2023;

- № 091273 від 28.02.2023 на суму 112 727,92 грн. - 17.04.2023;

- № 091273 від 31.03.2023 на суму 68 173,82 грн. - 17.04.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлену теплову енергію за період з листопада 2022 року по березень 2023 року у розмірі 457 518,93 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 457 518,93 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказувалось вище, відповідно до п. 9.4 Договору Споживач несе відповідальність за:

9.4.4 у разі прострочення Споживачем виконання грошового зобов`язання за Договором Споживач на вимогу Теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за загальний період з 01.08.2023 по 04.09.2025 у розмірі 290 777,24 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено правильно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період з 12.01.2023 по 04.09.2025 у розмірі 34 578,74 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 12.01.2023 по 04.09.2025 (з січня 2023 року по серпень 2025 року) у розмірі 106 261,43 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено правильно. Крім того, Відповідач у відзиві на позов погодився із вказаними нарахуваннями стосовно цих позовних вимог.

Вирішуючи заявлене Відповідачем клопотання про зменшення розміру пені на 90%, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, зазначена норма чинного законодавства України не містить переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що розмір заявлених нарахувань (пені, 3% річних, інфляційних втрат у загальному розмірі 431 617,41 грн.) складає 94,00% суми основного боргу.

Однак, при вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені, оскільки такий підхід є усталеним у судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).

Тому у цьому випадку розмір пені (що у сумі 290 777,24 грн.) складає 63,55% суми основного боргу (що у сумі 457 518,93 грн.).

Відповідач не навів суду жодного аргументу та не надав жодного доказу, які б стали підставою для зменшення пені. При цьому, починаючи з грудня 2022 року, Відповідач не здійснив жодної часткової оплати Позивачу та не вчинив ніяких дій стосовно вказаної заборгованості.

Суд констатує недоведеність з боку Відповідача існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру пені, оскільки право на зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів, тоді як Відповідач не надав суду відповідних доказів в обґрунтування свого клопотання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру пені слід відмовити.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 457 518,93 грн., пені у розмірі 290 777,24 грн., 3% річних у розмірі 34 578,74 грн., інфляційних втрат у розмірі 106 261,43 грн.

Оскільки Відповідач погодився із нарахованими сумами основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, а також не заперечує щодо нарахованої Позивачем пені та не надав контррозрахунок, суд, керуючись ст. 129, ч. 1 ст. 130, ст. 191 Господарського процесуального кодексу України і ст. 7 Закону України "Про судовий збір", вважає за необхідне покласти на Відповідача 50% судового збору за подання позовної заяви у розмірі 5 334,82 грн., інші 50% судового збору у розмірі 5 334,82 грн. можуть бути повернуті Позивачу з Державного бюджету України на підставі відповідного клопотання за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ідентифікаційний код в ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 457 518,93 грн., пеню у розмірі 290 777,24 грн., 3% річних у розмірі 34 578,74 грн., інфляційні втрати у розмірі 106 261,43 грн., судовий збір у розмірі 5 334,82 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

24.03.2026