УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 918/1131/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М"

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06.01.2026 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 у справі

за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави

до 1) Рівненської міської ради,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М"

про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.01.2026, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2026, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М" про визнання наказу Господарського суду Рівненської області від 24.03.2025 у справі №918/1131/22 таким, що не підлягає виконанню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М" не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, 13.03.2026 звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким визнати наказ Господарського суду Рівненської області від 24.03.2025 року у справі № 918/1131/22 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія - М" повернути Рівненській міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0031 площею 0,4100 га, яка знаходиться за адресою: місто Рівне на вул. Кн.Володимира, 72-Д, таким, що не підлягає виконанню.

17.03.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронному суді надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М" про доповнення поданої касаційної скарги.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 918/1131/22, зазначаючи про таке.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Тобто вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечення сталості судової практики, а не можливості проведення "розгляду заради розгляду".

За змістом частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу.

У пункті 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвала суду першої інстанції про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 23 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06.01.2026 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 у справі № 918/1131/22.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06.01.2026 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 у справі №918/1131/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ