РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2026Справа №910/15437/25
за позовом Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марзес»

про стягнення коштів у розмірі 136 000, 00 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Солонюк К.Г.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Південно-Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марзес» про стягнення пені у розмірі 136 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем у добровільному порядку штрафу в сумі 136 000,00 грн, накладеного рішенням адміністративної колегії Відділення від 16.05.2025 № 72/48-р/к у справі № 72/43-23, у встановлений двомісячний строк з дня одержання рішення, внаслідок чого з 28.08.2025 нараховано пеню в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен день прострочення, обмежену розміром самого штрафу, що становить 136 000,00 грн станом на 04.12.2025 (99 днів прострочення).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.02.2026.

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44, .

Проте конверти із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відтак, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Протокольною ухвалою суду від 28.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2026.

Через систему "Електронний суд" 18.02.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені та клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 24.02.2026 відкладено судовий розгляд справи на 25.03.2026.

В судове засідання 25.03.2026 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача клопотанням від 25.02.2026 просив здійснювати розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач у судове засідання своїх повноважних представників не направив, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходили.

З урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відсутність представників сторін.

В судовому засіданні 25.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення) від 16 травня 2025 року №72/48-р/к у справі 72/43-23, згідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Марзес» (надалі - Товариство, Відповідач) накладено штраф у розмірі 136 000,00 грн.

Рекомендованим листом від 20.05.2025 №72-02/2128е (трекінг №215) на адресу Товариства було направлено копію витягу з зазначеного рішення Відділення.

У листі Товариство попереджалось, що у разі несплати штрафу у встановлений в рішенні строк з дня отримання копії зазначеного рішення, буде додатково нараховуватись пеня у розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №215 (довідка АТ Укрпошта ф.119) витяг з рішення Адміністративної колегії Відділення № 72/48-р/к було повернуто із зазначенням «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Керуючись статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Відділення оприлюднило інформацію про рішення адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення) від 16 травня 2025 року №72/48-р/к у справі 72/43-23 в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 17.06.2025 №121 (8046).

Таким чином, Рішення вважається врученим Товариству з обмеженою відповідальністю «Марзес» 27.06.2025.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.

Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 2 статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку.

Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця.

У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Останній день строку триває до 24 години, але, коли в цей строк необхідно було вчинити дію в Антимонопольному комітеті України чи його територіальному відділенні, строк закінчується в момент закінчення робочого дня.

Отже, двомісячний строк сплати штрафу розпочався 27.06.2025 і закінчився 27.08.2025.

Штраф у встановлений строк не сплачено. Доказів сплати штрафу чи надсилання підтверджуючих документів до Комітету відповідачем не надано.

Прострочення сплати штрафу розпочалося з 28.08.2025.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Стаття 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначає, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішення комітету у судовому порядку не оскаржувалося та є обов`язковим до виконання.

Позивач нарахував пеню за період з 28.08.2025 по 04.12.2025 включно (99 днів): розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 136 000,00 х 1,5 % = 2 040,00 гривень, де 136 000,00 - розмір штрафу, накладеного Рішенням № 72/48-р/к; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 99 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 2 040,00 х 99 = 201 960,00 грн.

З урахуванням обмеження частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені, що підлягає стягненню, становить 136 000 грн.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України повністю та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марзес» пені у розмірі 130 000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марзес» (01030, місто Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 44, ) пеню у розмірі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн із зарахуванням суми в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у м. Хмельницькому, , Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0022775, код класифікації доходів бюджету 21081100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марзес» (01030, місто Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 44, ) на користь Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві тисячі) грн 40 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 26.03.2026.

Суддя Н.І. Зеленіна