ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 1-24-7-5/297-06-7817
Господарський суд Одеської області у складі судді Демченко Т.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 (зареєстрована 20.03.2026 за вх. № 2-545/26) про відвід судді Деркач Т.Г. у справі № 1-24-7-5/297-06-7817

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕКСТІЛЬМАШ"

до боржника: Відкритого акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КРАЯН"

про визнання банкрутом,

установив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2006 (суддя Могил С.К.) суд прийняв заяву до розгляду та порушив провадження у справі; ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 06.09.2006 суд визнав ТОВ „Укртекстільмаш" кредитором ВАТ „Холдингова компанія „Краян"; ввів процедуру розпорядження майном; розпорядником майном боржника призначив арбітражного керуючого Сафронову С. В.; залучив до участі у справі Фонд державного майна України як учасника у справі про банкрутство ВАТ „Холдингова компанія „Краян".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2007 суд ввів процедуру санації ВАТ ХК "Краян"; призначив керуючим санацією ВАТ ХК "Краян" арбітражного керуючого Нестеренко С.С.

Постановою Господарського суду Одеської області від 25.07.2014 суд припинив процедуру санації ВАТ „Холдингова компанія „Краян" та припинив повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого Фоменко М.С., визнав ВАТ „Холдінгова компанія „Краян" - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, передбачену ст.ст.37-46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", призначив ліквідатором ВАТ „Холдингова компанія „Краян" арбітражного керуючого Фоменко М.С.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 (суддя Зеленов Г. М.) суд затвердив реєстр грошових вимог кредиторів до ВАТ „Холдингова компанія „Краян".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2022 суддею Антощук С. І. прийнято до провадження справу №1-24-7-5/297-06-7817 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КРАЯН".

03.07.2023 до господарського суду надійшла заява Фірми у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт" про перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2015, у частині грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Сервіс-06", за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.05.2024 (суддя Антощук С. І.) у задоволенні заяви Фірми у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт" про перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 за нововиявленими обставинами суд відмовив. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 залишено в силі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2025 ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2024 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.04.2025 касаційну скаргу Фірми у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт" задоволено. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.05.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2025 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 скасовано. Справу № 1-24-7-5/297-06-7817 у скасованій частині направлено до Господарського суду Одеської області на новий розгляд.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.05.2025 заяву Фірми у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт" про перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 за нововиявленими обставинами передано судді Райчевій С. І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.05.2025 (суддя Райчева С. І.) задоволено самовідвід судді Райчевої С. І. від розгляду справи №1-24-7-5/297-06-7817 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КРАЯН"

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 для подальшого розгляду справи №1-24-7-5/297-06-7817 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КРАЯН" визначено суддю Демешина О. А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 (суддя Демешин О. А.) заявлено самовідвід від розгляду справи № 1-24-7-5/297-06-7817.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 для розгляду судової справи № 1-24-7-5/297-06-7817 визначено головуючого суддю: Деркач Т. Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 справу № 1-24-7-5/297-06-7817 прийнято до провадження суддею Деркач Т. Г., призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 11.06.2025.

У судовому засіданні 12.06.2025, за участю прокурора та представників кредиторів, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою підготовче засідання відкладено на 14.07.2025 о 10:30, із викликом учасників справи у судове засідання, яке постановлено провести у режимі відеоконференції за участю представника кредитора.

У судовому засіданні 14.07.2025, за відсутності представників сторін, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою судове засідання відкладено на 18.09.2025 о 12:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 18.09.2025, за участю представників Фонду державного майна України по Одеській області, Фонду державного майна України, ТОВ "Бест Хай Девелопмент", Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою судове засідання відкладено на 20.10.2025 об 11:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 20.10.2025, за участю представника ТОВ "Бест Хай Девелопмент", суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, якою судове засідання відклав на 26.01.2026 о 10:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

26.01.2026 підготовче засідання не відбулося у зв`язку із збоєм у роботі підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2026 призначено судове засідання на 12.02.2026 о 15:50, із викликом учасників справи у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.01.2026 клопотання Одеського міжрегіонального управління юстиції України про заміну учасника справи № 1-24-7-5/297-06-7817 - задоволено. Замінено Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його правонаступника Одеське міжрегіональне управління юстиції України.

У судовому засіданні 12.02.2026, за участю представників працівників „Холдингова компанія „Краян", Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт", Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Одеського міжрегіонального управління юстиції України, ТОВ „Юг-Сервіс-06", ТОВ "Бест Хай Девелопмент", Фонду державного майна України, ОСОБА_2 , суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, якою судове засідання відклав на 09.03.2026 о 15:10, із викликом учасників справи у судове засідання.

27.02.2026 за вх. №7127/26 господарський суд одержав від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-СЕРВІС-06" заяву про залишення без руху заяви Фірми у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт" про перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 за нововиявленими обставинами.

09.03.2026 судове засідання не відбулось через оголошення системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2026 суд призначив судове засідання на 18.03.2026 о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 суд залишив без руху заяву Фірми у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краянліфт" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817.

20.03.2026 за вх. № 2-545/26 господарський суд одержав заяву ОСОБА_1 про відвід судді Деркач Т. Г. від розгляду справи № 1-24-7-5/297-06-7817.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Деркач Т. Г. мотивована такими обставинами.

На переконання заявника, у судовому засіданні 18.03.2026 суддя Деркач Т. Г. задовольнила клопотання ТОВ "Юг-сервіс 06" про залишення без руху заяви ТОВ "Краянліфт" про перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2015 за нововиявленими обставинами, однак не визначила наступну дату судового засідання. Заявик стверджує, що невизначення наступної дати судового засідання очевидно направлено на затягування судового розгляду, оскільки, в матеріалах справи наявні невирішені судом заяви і клопотання інших учасників у провадженні про банкрутство ВАТ "ХК" Краян". ОСОБА_1 вважає зазначені обставини проявом свавілля з боку судді Деркач Т. Г.

Заявник зауважує, що під час судового засідання 18.03.2026 представник ТОВ "Юг-сервіс 06" ОСОБА_3 дозволяв собі перебивати учасників у справі, яким було надано слово головуючим. На переконання ОСОБА_1 , така поведінка учасника у справі в судовому засіданні є неприпустимою, утім залишилась поза увагою головуючого. Заявник стверджує, що суддя Деркач Т. Г., в порушення ч. 3 ст. 198 ГПК України, як головуючий не вжила будь-яких необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу, чим порушила принцип рівності останніх перед законом і судом.

Таким чином, на думку заявника, суддя Деркач Т.Г. викликає недовіру і не може брати участі в розгляді цієї справи, оскільки є обґрунтовані сумніви у її неупередженості та об`єктивності.

У заяві заявник вказує на те, що на думку поінформованого стороннього спостерігача суддя Деркач Т.Г. демонструє свої уподобання ТОВ "Юг-сервіс 06", всупереч вимогам встановленим ГПК України, що свідчить про незабезпечення безсторонності та порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 23.03.2026 (суддя Деркач Т.Г.): визнав заявлений ОСОБА_1 відвід судді Деркач Т.Г. від розгляду справи №1-24-7-5/297-06-7817 безпідставним та необґрунтованим; постановив заяву ОСОБА_1 за вх. №2-545/26 від 20.03.2026 про відвід судді у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.03.2026 № 51 призначено повторний автоматичний розподіл заяви про відвід судді від 20.03.2026 за вх. №2-545/26 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 за результатами проведення якого заява розподілена судді Господарського суду Одеської області Демченко Т.І.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про відвід судді Деркач Т. Г. від розгляду справи № 1-24-7-5/297-06-7817, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Правовою підставою подання заяви про відвід судді заявник визначає п.5 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Так, дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2016, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Рішення ЄСПЛ від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді (суддів) під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді (суддів), які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його (їх) безсторонність.

Так, за висновком Європейського суду з прав людини у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Щодо об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ у справі "Газета "Україна-Центр" проти України", no. 16695/04, від 15.07.2010).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки (вчиненні певних (процесуальних) дій, які б свідчили про його упередженість) при вирішенні такої справи.

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до імперативних приписів частини четвертої статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим обставини, які викладені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді, ніяк не можуть бути розцінені як факти, що підтверджують обґрунтованість сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Деркач Т.Г., а зводяться виключно до власної оцінки викладених заявником обставин та припущеннях (наприклад, твердження заявника про залишення поза увагою судді поведінки іншого учасника справи), а також проявляється із незгодою з процесуальними рішеннями судді (наприклад, твердження заявника про залишення без руху заяви ТОВ "Краянліфт" про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами без визначення наступної дати судового засідання, що затягує розгляд справи).

Дослідивши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , господарський суд приходить до висновку, що в силу вимог ч.4 ст.35 ГПК України, названі заявником обставини не можуть бути підставою для відводу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, де передбачено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою статті 198 ГПК України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

Твердження заявника про те, що суддя, якій заявлено відвід залишила без руху заяву ТОВ "Краянліфт" про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами без визначення наступної дати судового засідання, що затягує розгляд справи, а також про те, що суддя неналежним чином відреагувала на поведінку іншого учасника справи, не можуть вважатися обставинами, які дають підстави для сумніву в об`єктивності або неупередженості судді чи побоювань у наперед сформованому висновку суду щодо вирішення даної справи, позаяк оцінка наявних в матеріалах справи доказів за приписами ст. 86 ГПК України здійснюється судом в кожному випадку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка судом доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємозв`язку у своїй сукупності здійснюється в кожній справі з урахуванням предмету та підстав заявлених суду позовних вимог та, відповідно, обставин, які підлягають встановленню судом відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 ГПК України, за якими при ухваленні рішення суд вирішує такі питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді законодавчо виключена з можливих підстав для відводу. Тому, з позиції умовного стороннього спостерігача, суд не вбачає в обґрунтуваннях відводу інших доводів, як лише незгода заявника з оцінкою суддею доказів в рамках розгляду іншої справи.

Тим паче, що вже ухвалою від 23.03.2026 Господарський суд Одеської області призначив розгляд справи у судовому засіданні на 07.04.2026, що спростовує твердження заявника про затягування розгляду справи.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Одночасно суд звертає увагу на те, що оцінка відповідності дій судді процесуальному законодавству не належить до компетенції суду в межах розгляду клопотання про відвід, а незгода заявника з процесуальними діями суду є підставою для їх оскарження в установленому законом порядку, для чого в Україні, відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", діють суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Суд зауважує, що чинним законодавством передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень під час розгляду справи у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням) з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права, тобто в процесуальний спосіб, а не шляхом заявлення відводів суду.

Суд зазначає, що самі по собі процесуальні рішення судді не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею необ`єктивності чи упередженості при ухваленні судових рішень на користь однієї з сторін, в силу положень ч. 1 п. 5 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

При цьому, заявником не наведено фактів та не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності у судді Деркач Т.Г. будь-якої можливої прямої чи опосередкованої заінтересованості у результаті розгляду справи, обставини, що викладені у заяві про відвід не обґрунтовують сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Деркач Т.Г.

Отже, суд констатує, що доводи ОСОБА_1 не містять посилань на докази про наявність передбачених законом фактичних обставин, які є підставами для відводу, та заявник не обґрунтовує їх тим, що прямо чи опосередковано суддя зацікавлений в результаті розгляду справи та є упередженим.

Одночасно суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях встановлює два виключення із поняття "належних сумнівів". Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустимі гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Таким чином, викладені в заяві про відвід судді зауваження і доводи заявника мотивовані суб`єктивними твердженнями та власним тлумаченням норм матеріального та процесуального законодавства, очевидно свідчать про незгоду позивача з процесуальними діями та рішеннями судді, що саме по собі не свідчить про наявність упередженості або необ`єктивності судді Деркач Т.Г. під час розгляду справи № 1-24-7-5/297-06-7817 і з огляду на норму ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, не може бути підставою для відводу судді.

Як вказав Верховний Суд в ухвалі від 26.10.2020 у справі № 910/3480/20, істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2022 у справі № 916/442/21.

За таких обставин, мотиви заявленого відводу стосуються виключно незгоди із процесуальними діями та рішеннями судді та не відповідають суб`єктивним уявленням заявника. При цьому внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без певних доказів чи інформації на їх підтвердження не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів (ухвала КГС ВС від 21.02.2022 у справі № 910/17344/20).

Відтак, доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про відвід, а з поданого до суду відводу не встановлено яким саме чином суддею було порушено принципи рівності та змагальності сторін.

Будь-яких інших обставин та доказів зацікавленості судді у вирішенні спору на користь будь-якої сторони з особистих мотивів, або іншої упередженості відносно будь-якої сторони у справі, заявником відводу не наведено.

Заявник має позитивний обов`язок надати суду докази упередженості та необ`єктивності судді для цілей відводу, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Неупередженість судді презюмується і ця презумпція заявою ОСОБА_1 не спростована і не поставлена під сумнів.

З приводу формування довіри до судової влади та уникнення сумнівів відносно неупередженості суд зазначає, що такі сумніви не можуть носити узагальненого характеру.

На суддю не повинні чинити зовнішній вплив сторони судового провадження. Вимога незалежності розглядається поряд із вимогою процесуальної рівноправності сторін. Зловживання процесуальними правами може виражатися у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах (Постанова КЦС ВС від 03 червня 2020 року у справі № 318/89/18).

Отже, довіру та повагу до суду повинні демонструвати також сторони та учасники провадження, незмінність складу суду діє впродовж усього судового розгляду - починаючи з його відкриття, під час з`ясування обставин та перевірки їх доказами і, завершуючи проголошенням підсумкового судового рішення; судовий розгляд від його початку і до закінчення повинен відбуватися за участі судді, визначеного ЄСІТС для розгляду та вирішення справи, а заміна судді може відбутися винятково у встановленому законом порядку.

У справі "Мушта проти України" (рішення від 18.11.2010, заява №8863/06) Європейський суд з прав людини акцентував увагу, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Таким чином, вибір складу суду або вимога про зміну складу суду одним з учасників справи підпадає під нормативні обмеження, котрі узгоджуються з положеннями національного законодавства, змістом Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини.

Інших доводів на підтвердження існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, заявником не наведено, що, з урахуванням обізнаності заявника про приписи ч. 4 ст. 35 ГПК України, може свідчити про завідоме вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

З врахуванням наведеного, суд зауважує, що заявлений відвід судді Деркач Т.Г. має ознаки завідомо безпідставного, що, залежно від обставин справи, може бути визнано як зловживання процесуальними правами, згідно приписів п.1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, та є таким, що спрямований на затягування розгляду справи.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє відповідну ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про відвід судді від розгляду справи № 1-24-7-5/297-06-7817, не можуть бути підставою для відводу судді Деркач Т.Г., в зв`язку з чим, відповідно до положень ст.ст.35, 36, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню.

При цьому, суд зауважує заявнику, що згідно ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, як не допускається і тиск на суддю.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд

постановив:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (зареєстрована 20.03.2026 за вх. № 2-545/26) про відвід судді Деркач Т.Г. у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 24.03.2026 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Т.І. Демченко