ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

(додаткова)

"25" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3203/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

Розглянувши заяву Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ від 05.03.2026р. вх. №ГСОО 2-424/26 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3203/25

За позовом: Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ (65104, м. Одеса, вул. Чикаленка Євгена, буд. 1-В; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ (03113, м.Київ, просп. Берестейський, буд. 62 Б; )

Про стягнення 3244550,45 грн.

Представники:

Від позивача: Голуб А.С., ордер

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Приватне підприємство Рентсервіс-МСЛ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ про стягнення 901367,30 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.11.2025р. позовну заяву Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ на користь Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ заборгованість у сумі 3244548,11 грн., яка складається з: зі сплати суборендної плати у розмірі 2086240,00 грн., 3% річних у розмірі 10924,55 грн., неустойки (пені) у розмірі 112887,90 грн., штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за червень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн, штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за липень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн., штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за серпень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн., штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за вересень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 38934,57 грн. В іншій частині позову відмовлено.

10.12.2025р. судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі.

У зв`язку з надходженням запиту (ухвали) Південно-західного апеляційного господарського суду (вх. ГСОО 2026/25 від 19.12.2025р.), 23.12.2025р. судом надіслано справу № 916/3203/25 до апеляційної інстанції.

10.02.2026р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ надійшла скарга на дії (бездіяльність) приватного виконавця.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2026р. скаргу передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2026р. прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ від 10.02.2025р. вх. №ГСОО 2-196/26 до розгляду та призначено розгляд скарги на "02" березня 2026 р. о 11:15. Запропоновано Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павлюку Назару Васильовичу надати письмові пояснення щодо поданої скарги. Викликано учасників справи та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича у судове засідання на 02.03.2025р. о 11:15.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2026р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ від 10.02.2025р. вх. № ГСОО 2-196/26 на дії (бездіяльність) приватного виконавця по справі №916/3203/25 залишено без задоволення.

05.03.2026р. до Господарського суду Одеської області від Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №916/4210/25.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2026р. заяву Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ призначено до розгляду у судовому засіданні на "25" березня 2026 р. о 10:00, із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою).

У судовому засіданні 25.03.2026 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини додаткової ухвали та повідомлено, що повна додаткова ухвала буде складена 25.03.2026р.

Розглянувши заяву Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ від 05.03.2026р. вх. №ГСОО 2-424/26 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3203/25, суд дійшов таких висновків.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 344 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як з`ясовано судом, 06.08.2025 року між Приватним підприємством «Рентсервіс-МСЛ» та Адвокатським об`єднанням «Бондаренко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 194/2025, предметом якого є, зокрема, захист адвокатським об`єднанням інтересів ПП «Рентсервіс-МСЛ» в Господарському суді Одеської області у даній справі № 916/3203/25.

Пунктом 2.1 Договору про надання правничої допомоги від 06.08.2025 року визначено, що розмір гонорару за цим Договором встановлюється за домовленістю сторін.

Додатковою угодою № 2 до договору від 06.08.2025 року сторони погодили розрахунок вартості послуг за здійснення представництва інтересів ПП «Рентсервіс МСЛ» у фіксованій ставці.

На виконання вказаного договору про надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «БОНДАРЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» надані наступні послуги відповідною вартістю згідно з Актом наданих послуг: підготовка та подання в інтересах ПП «Рентсервіс» до Господарського суду Одеської області пояснень щодо скарги ТОВ «КОМФОРТСТРІТ» на дії приватного виконавця (1 одиниця) 5000,00 грн., участь у судових засіданнях (1 одиниця) 2000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Суд зазначає, у даному випадку, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу та судом з`ясовано, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката.

Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Разом з цим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2022 року №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), пункт 7.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21 (провадження № 12-43гс22).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (пункт 112 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (пункт 115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (пункт 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).

Висновки, аналогічні відображеним вище, раніше були викладені і в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

З огляду на вищевикладене, суд вважає обґрунтованим, справедливим та співмірним часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а саме підготовка та подання пояснень на скаргу - у розмірі 3000,00 грн. та участь у судовому засіданні представника 1000,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись зазначеним вище, відповідно до ст.ст. 126,129, 234, 344 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ від 05.03.2026р. вх. № ГСОО 2-424/26 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3203/25 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТСТРІТ (03113, м.Київ, просп. Берестейський, буд. 62 Б; ) на користь Приватного підприємства Рентсервіс-МСЛ (65104, м. Одеса, вул. Чикаленка Євгена, буд. 1-В; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

3.В іншій частині заяви відмовити.

Повну ухвалу складено 25 березня 2026р.

Ухвала набрала чинності 25 березня 2026р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту.

Суддя Т.Г. Д`яченко