ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про передачу заяви про видачу судового наказу за підсудністю

26 березня 2026 року Справа № 915/286/26

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши заяву (вх. № 3498/26 від 16.03.2026) заявника Фізичної особи-підприємця Митрофанової Марини Володимирівни, АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУРМАН ФУДІ», вул. Успенська, буд. 87, м. Одеса, Одеська обл., 65011 () про стягнення заборгованості за договором поставки № 30/10-25 від 30.10.2025 в розмірі 62 632,00 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 332, 80 грн.

без повідомлення (виклику) учасників.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулась Фізична особа-підприємець Митрофанова Марина Володимирівна із заявою про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУРМАН ФУДІ» заборгованості у розмірі 62 632,00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору 332, 80 грн. стягнути з боржника.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Митрофанової Марини Володимирівни (вх. № 3498/26 від 16.03.2026) та додані до неї документи, суд дійшов висновку про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю з огляду на наступне.

Підставою заяви зазначено обставини щодо неналежного виконання боржником умов договору поставки № 30/10-25 від 30.10.2025, який укладено між сторонами, а саме зобов`язань щодо оплати поставленого товару, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 62 632, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що заявником в заяві про видачу судового наказу зазначено боржником Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУРМАН ФУДІ» () та зазначено місцезнаходження останнього: вул. Успенська, буд. 87, м. Одеса, Одеська обл., 65011.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом () в Державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу:

- станом на 23.03.2026: Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКЛЕРІН з місцезнаходженням: вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 20, м. Київ, 01042.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Як вбачається з доданого до заяви договору № 30/10-25 від 30.10.2025 сторонами не врегульовано питання щодо місця виконання договору.

Пунктом 9.1 договору сторони погодили, що у разі якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному відповідним чинним в Україні законодавством.

Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи повинна визначатись за загальними правилами підсудності.

За приписами Глави 2 "Юрисдикція" Розділу І ГПК України юрисдикція справ визначається за предметними і суб`єктними ознаками та за територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 30 ГПК України). Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі (договірної підсудності) названим Кодексом не передбачено.

Враховуючи, що положеннями ГПК України не передбачено визначення договірної підсудності справ господарським судам, зобов`язання зі стягнення заборгованості не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 5 ст. 29 ГПК України), враховуючи те, що за ідентифікаційним кодом () згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменуванням та місцезнаходженням юридичної особи є Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКЛЕРІН з місцезнаходженням: вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 20, м. Київ, 01042, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів справи № 915/286/26 за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду м. Києва.

Судом також враховано наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 31 ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що заявник Фізична особа-підприємець Митрофанова Марина Володимирівна, скориставшись своїм правом на звернення до господарського суду із заявою про видачу судового наказу, не дотрималась правил визначення підсудності, передбачених ГПК України.

Заява про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 5 ст. 152 ГПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, 31, 147, 148, 149, 152, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати заяву Фізичної особи-підприємця Митрофанової Марини Володимирівни (вх. № 3498/26 від 16.03.2026) про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУРМАН ФУДІ» заборгованості за договором поставки № 30/10-25 від 30.10.2025 в розмірі 62 632, 00 грн. та суми сплаченого удового збору в розмірі 332, 80 грн. за підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул. Богдана Хмельницького, буд. 44В, м. Київ, 01054).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255-259 ГПК України.

Суддя Е. М. Олейняш