УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 915/1439/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В., - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 (колегія суддів: Ярош А. І., Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.) у справі

за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Миколаївської міської ради (далі - Міської ради) з позовом про визнання додаткової угоди про поновлення договору.

09.10.2025 Господарський суд Миколаївської області постановив ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

19.01.2026 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою скасував ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.10.2025 та відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

13.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

02.03.2026 Верховний Суд постановив ухвалу про залишення касаційної скарги без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наданням скаржнику можливості подати докази доплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн.

11.03.2026 на виконання зазначеної ухвали, ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив докази доплати судового збору.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що її подано з дотриманням вимог статей 287 - 291 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного оскаржуваного судового рішення.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми та змісту, а подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Колегією суддів зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 914/1570/20, в якій суд проаналізувавши правові позиції у справі № 753/22860/17 у частині висновків про неможливість оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в забезпеченні позову та про неможливість касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції, якою скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, вважає невиправданими такі обмеження та відступив в цій частині від таких висновків, та зазначив, що у касаційному порядку можуть окрім інших переглядатися ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову (тобто, як ухвали, якими задоволено заяву про забезпечення позову, так і ухвали, якими відмовлено у такому забезпеченні), а також постанови суду апеляційної інстанції, якими скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову.

Виходячи з положень частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскарженого судового рішення здійснюється без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

За змістом статті 295 цього ж Кодексу учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то в разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.

Керуючись статтями 8, 234, 287- 290, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та здійснити перегляд судового рішення у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Відповідач по справі має право подати до Верховного Суду за вказаною вище адресою або через систему "Електронний суд" відзив на касаційну скаргу за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, або через підсистему "Електронний суд" до 09 квітня 2026 року, відсутність якого не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду.

3. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.

4. Витребувати з Господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 915/1439/25.

5. Надіслати копію цієї ухвали до Господарського суду Миколаївської області та Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач