УХВАЛА

20 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 911/1552/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича

на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025,

розглянувши клопотання фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича

про зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від

21.11.2023 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від

15.09.2025

у справі за позовом керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради

до фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Коширенкова Наталія Анатоліївна,

про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Обухівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Української міської ради до фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича (далі - ФОП Коширенков С. В., відповідач, скаржник) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлову будівлю та зобов`язання знести будівлі і споруди, що розміщені на ній, а також демонтувати огорожу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16 задоволено позовну заяву ФОП Коширенкова С. В. та визнано недійсним укладений 29.08.2002 між ним та Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,55 га на північній окраїні села Трипілля в межах території грузового порту.

Господарський суд Київської області рішенням від 21.11.2023 позовні вимоги задовольнив. Виходив з того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0001 площею 0,5137 га повністю накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :01:045:0017, остання також повністю відведена за рахунок земель водного фонду - 100-метрової прибережної захисної смуги річки Дніпро. Документи на підтвердження реєстрації права власності чи права оренди за ФОП Коширенковим С. В. на земельну ділянку з кадастровим номером :01:045:0017 відсутні. Також відсутні документи на підтвердження надання Українською міською радою дозволу щодо використання спірної земельної ділянки, угоди щодо такого використання не укладалися.

Суди розглядали справу неодноразово.

Верховний Суд постановою від 01.04.2025 касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнив частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 скасував, справу передав на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду та вказав, що у разі встановлення наявного порушеного права, за захистом якого подано позов у межах цієї справи, суду також необхідно надати оцінку доводам позовних вимог щодо недотримання відповідачем заборони будівництва у межах прибережної захисної смуги, з урахуванням заперечень відповідача та посиланнями на можливість користування відповідною ділянкою з урахуванням положень Водного кодексу України та Земельного кодексу України.

Водночас Верховний Суд у вказаній постанові дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції не встановив усіх обставин справи, не дослідив докази, які є важливими у спірних правовідносинах, не врахував практику Верховного Суду.

Північний апеляційний господарський суд за результатами нового розгляду справи ухвалив постанову від 15.09.2025, якою рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

ФОП Коширенков С. В. через підсистему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025, у якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Верховний Суд ухвалою від 09.03.2026 вказану касаційну скаргу залишив без руху, встановив строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали шляхом надання до Суду документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 8 588,80 грн.

До Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі у розмірі 8 588,80 грн.

Перевіривши матеріали касаційної скарги (з урахуванням усунення недоліків), колегія суддів вирішила, що скаргу подано з дотриманням вимог статей 287- 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Скаржник у касаційній скарзі посилається на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України та вказує, що висновки суду апеляційної інстанції зроблені з недотриманням норм процесуального права (статей 2, 7, 11, 73-79, 86, 99, 236, 269 ГПК України, що призвело до порушення норм матеріального права (частини першої статті 376, статей 387, 391 Цивільного кодексу України), яке полягає в тому, що судом застосовано норму права, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у цій справі, та без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у:

- постановах від 08.08.2019 у справі № 922/2013/18, від 25.03.2021 у справі № 911/2961/19, від 30.08.2022 у справі № 904/1427/21, відповідно до яких для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу;

- постанові від 20.11.2018 у справі № 907/50/16, відповідно до якої критерій "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання;

- постанові від 05.07.2023 у справі 912/2797/21 відповідно до якої державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Водночас ФОП Коширенков С. В. вказує на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанції до спірних правовідносин норм матеріального права (статті 212 Земельного кодексу України та статті 376 Цивільного кодексу України), якими такі правовідносини не регулюються, та порушення норм процесуального права (статей 86, 104 ГПК України).

Враховуючи доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що матеріали скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження за наявності випадку касаційного оскарження судового рішення, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.

Щодо зупинення виконання судових рішень

Від ФОП Коширенкова С. В. до Верховного Суду надійшло клопотання, у якому скаржник просить зупинити виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

В обґрунтування клопотання скаржник вказує, що оскільки рішенням суду першої інстанції ухвалено усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом зобов`язання ФОП Коширенкова С.В. знести будівлі і споруди, що розміщені на ній, а також демонтувати огорожу, то у разі виконання рішення суду першої інстанції поворот його виконання у разі повного чи часткового скасування буде неможливим з огляду на вимогу про знесення (фактичне знищення) об`єктів нерухомості, що належать скаржнику на праві власності.

Водночас скаржник вказує, зокрема, що після знесення будівель і споруд, що розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у відповідача у користуванні, буде неможливим відновлення його попереднього становища, оскільки вчинення виконавчих дій завдасть значної шкоди і в подальшому захист прав, свобод та інтересів стане неможливим.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Верховний Суд дослідив доводи скаржника у вказаному клопотання та зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Розгляд питання про зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення має здійснюватися з дотриманням принципів господарського судочинства та має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати в зв`язку з дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повороту виконання цього рішення, повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасник справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 908/976/19).

Колегія суддів, ураховуючи характер спірних правовідносин, предмет спору, необхідність забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників справи, недопущення негативних наслідків, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, дійшла висновку про наявність підстав для зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 235, 287- 291, 294, 295, 314, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 911/1552/23 за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 і здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень у відкритому судовому засіданні 15 квітня 2026 року о 12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет № 332).

2. Зупинити виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

3. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу до 08 квітня 2026 року, відсутність яких не перешкоджатиме здійсненню касаційного перегляду.

4. Інформацію щодо розгляду справи можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.

5. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їхнє право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

6. Витребувати з Господарського суду Київської області/Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 911/1552/23.

7. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Київської області та Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський