ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. м. Київ

Справа № 910/4482/25

Господарський суд Київської області у складі:

cудді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» до держави - Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 2 575 806,94грн, за участі представників від:

позивача Хлівний Я.М. (ордер АІ №2078638 від 24.12.2025);

відповідача не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клайт» (далі позивач, ТОВ «Клайт») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (далі відповідач, РФ) про стягнення 2 575 806,94грн, що еквівалентно 61 963,12дол США, в рахунок відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на заподіяння шкоди його нерухомому майну, розташованому у м. Вишневе по вул. Київська, 4-Ж, внаслідок ракетного обстрілу військовими збройних сил Російської Федерації 15.04.2022, та просить стягнути з відповідача витрати на його відновлення (т.1 а.с.1-17).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Господарського суду Київської області за підсудністю (т.1 а.с.111-112).

Позовна заява надійшла до Господарського суду Київської області 05.05.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 передана судді Ейвазовій А.Р. (т.1 а.с.114, 116).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2025 судом відкрито провадження у справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 25.06.2025 о 14:50, а також встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позов (т.1 а.с.124-126).

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 26.05.2025 о 14:24, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (т.1 а.с.127).

Відповідач про прийняття ухвали про відкриття провадження у справі та розгляд вказаної справи 25.06.2025 о 14:50 повідомлений у порядку, встановленому ч.4 ст.122 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), - шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному вебсайті судової влади України (т.1 а.с.128).

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою позивачу 26.05.2025.

Ухвалою, яка занесена до протоколу засідання 25.06.2025, судом, з підстав, наведених в ухвалі від 11.08.2025 (т.1 а.с.229-233): зобов`язано позивача надати оригінал висновку експерта, долученого до позовної заяви; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 17:10 09.07.2025 (т.1 а.с.130-134).

Про оголошення перерви у підготовчому засіданні для відповідача судом розміщено оголошення про дату, час і місце засідання суду на офіційному вебсайті судової влади України (т.1 а.с.137).

09.07.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу акту обстеження та копій правовстановлюючих документів, в обґрунтування якого позивач посилався на неможливість подання таких доказів разом із позовною заявою, через їх знаходження в іншому місці з метою забезпечення збереження, враховуючи постійну загрозу обстрілів (т.1 а.с.144).

Також, 09.07.2025 позивачем, на виконання ухвали від 25.06.2025, яка занесена до протоколу, з клопотанням надано оригінал висновку експерта та засвідчені електронні докази на матеріальному носії, копію акту обстеження стану майна (т.1 а.с.145-146). Копії інших документів, долучених до такого клопотання, повернуті позивачу, оскільки копії відповідних документів вже є у справі.

Ухвалами від 09.07.2025, що занесені до протоколу підготовчого засідання (т.1 а.с.138-140), з підстав, наведених в ухвалі від 11.08.2025 (т.1 а.с.229-233), судом: визнані причини неподання доказів у строк поважними та прийнято докази; долучено до матеріалів справи оригінал висновку експерта, витребуваний ухвалою від 25.06.2025; запропоновано позивачу висловити письмово думку щодо необхідності призначення у даній справі додаткової або повторної експертизи, виклику експерта; відкладено підготовче засідання на 11.08.2025 о 14:45.

З метою повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання, судом розміщено інформацію про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.1 а.с.143).

11.08.2025 позивачем подано клопотання про виклик експерта Сафіяна Дмитра Валерійовича, для надання роз`яснень щодо складеного висновку з метою повного та всебічного розгляду справи (т.1 а.с.221-222).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.08.2025 (т.1 а.с.227-233) судом: витребувано у Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області належним чином засвідчену копію протоколу огляду місця події, яке здійснювалося за заявою ТОВ «Клайт» (ЄО №4344 від 15.04.2022) за фактом пошкодження нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м.Вишневе, вул. Київська 4Ж (кримінальне провадження №0000380 від 18.05.2022); витребувано у ТОВ «Клайт» технічний паспорт нерухомого майна, а також довідку про технічні показники об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м.Вишневе, вул. Київська 4Ж (належним чином засвідчені копії); роз`яснено процесуальні наслідки невиконання вимог такої ухвали; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15:20 27.08.2025.

Бучанському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області копію вказаної ухвали направлено 19.08.2025 рекомендованим поштовим відправлення №469, яке вручено 27.08.2025, що підтверджується повідомленням про вручення такого відправлення (т.2 а.с.40), а також електронною поштою 19.08.2025 (т.1 а.с.233, зворот).

З метою повідомлення відповідача про дату, час та місце підготовчого засідання, судом розміщено інформацію про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.1 а.с.239).

25.08.2025 від позивача, на виконання п.2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 11.08.2025, надійшли витребувані судом документи (т.2 а.с.1-2).

Ухвалою від 27.08.2025, що занесена до протоколу підготовчого засідання (т.2 а.с.36), з підстав, наведених в ухвалі від 19.09.2025 (т.2 а.с.50-54), судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10:00 19.09.2025 та видано представнику позивача копію ухвали від 11.08.2025 для вручення її Бучанському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Про оголошення перерви у підготовчому засіданні судом розміщено оголошення про дату, час і місце засідання суду на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.39).

19.09.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказу - адвокатського запиту за вих.№01-28.08.2025, адресованого Бучанському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, до якого долучено копію ухвали суду від 11.08.2025, з вимогою повідомити про стадію виконання управлінням поліції вимог такої ухвали (т.2 а.с.41).

19.09.2025 судом прийнято ухвалу, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, з підстав, наведених в ухвалі від 19.09.2025, якою прийнято доказ, поданий разом із клопотанням від 19.09.2025 (т.2 а.с.44-45).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.09.2025 (т.2 а.с.50-54): витребувано у Головного управління Національної поліції в Київській області належним чином засвідчену копію протоколу огляду місця події, яке здійснювалося за заявою ТОВ «Клайт» (ЄО №4344 від 15.04.2022), що подана до Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за фактом пошкодження нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Київська 4Ж (кримінальне провадження №0000380 від 18.05.2022); роз`яснено процесуальні наслідки невиконання вимог такої ухвали; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15:40 08.10.2025.

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету Головного управління Національної поліції в Київській області 01.10.2025 о 10:35, про що свідчить квитанція №4637484 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (т.2 а.с.55).

З метою повідомлення відповідача про дату, час та місце підготовчого засідання, 19.09.2025 судом розміщено інформацію про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.57).

08.10.2025 від Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на виконання вимог ухвали від 19.09.2025 надійшов лист від 07.10.2025 вих.№, яким повідомлено про неможливість надання витребуваних доказів, оскільки 19.07.2022 матеріали кримінального провадження №0000380 передані за підслідністю до Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області (т.2 а.с.58).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2025 (т.2 а.с.64-69): витребувано у Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області (далі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області) належним чином засвідчену копію протоколу огляду місця події, яке здійснювалося за заявою ТОВ «Клайт» (ЄО №4344 від 15.04.2022), що подана до Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за фактом пошкодження нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Київська 4Ж; зобов`язано витребуваний документ подати до 29.10.2025; роз`яснено ГУ СБУ у м. Києві та Київській області наслідки не виконання вимог ухвали суду; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 15:00 03.11.2025.

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету ГУ СБУ у м. Києві та Київській області 13.10.2025 о 18:29:21, що підтверджується квитанцією №4753562 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (т.2 а.с.70).

З метою повідомлення відповідача про дату, час та місце підготовчого засідання, 13.10.2025 судом розміщено інформацію про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.72).

15.10.2025 від Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов лист, яким повідомлено, що витребувані судом документи передані за підслідністю до Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області (т.2 а.с.73). Аналогічного змісту лист надійшов на електронну адресу суду 27.10.2025 (т.2 а.с.74-75).

Ухвалою від 03.11.2025, що занесена до протоколу підготовчого засідання (т.2 а.с.77-79), судом: постановлено видано представнику позивачу копію ухвали від 08.10.2025 для вручення її ГУ СБУ у м. Києві та Київській області; задоволено клопотання позивача та викликано в судове засідання судового експерта Д.Ф. Сафіян; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2025 о 14:40 (т.2 а.с.77-79).

Судом задоволено клопотання позивача та викликано судового експерта в судове засідання відповідно до ч.4 ст.69 ГПК України, зважаючи на те, що під час підготовки справи до розгляду справи по суті виникли питання до висновку експерта, які потребують роз`ясненням експертом.

Підготовче провадження закрито у відповідності з п.3 ч.1 ст.185 ГПК України, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження.

З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, 03.11.2025 судом розміщено інформацію про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.82а).

Ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, судом викликано експерта Сафіяна Дмитра Валерійовича в судове засідання, що призначено на 03.12.2025 о 14:40 (т.2 а.с.81-82).

04.11.2025 Полтавському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» направлено копію ухвали Господарського суду Київської області від 03.11.2025 рекомендованим поштовим відправлення №R54, яке вручено 17.11.2025, що підтверджується повідомленням про вручення такого відправлення (т.2 а.с.85).

19.11.2025 від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» на електронну адресу суду надійшов лист, яким повідомлено про неможливість забезпечити явку експерта в судове засідання через перебування його з 21.07.2025 у соціальній відпустці по догляду за дитиною (т.2 а.с.84).

02.12.2025 від представника позивача адвоката Сацика Р.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано необхідністю ознайомитись з матеріалами справи (т.2 а.с.86).

03.12.2025 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Ейвазової А.Р. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.12.2025 призначено судове засідання на 24.12.2025 о 15:45 (т.2 а.с.90).

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 08.12.2025 о 19:10, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.2 а.с.91).

Відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті повідомлено шляхом розміщенням судом 08.12.2025 інформації про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.92).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2025: стягнуто з ГУ СБУ у м. Києві та Київській області в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 3028грн; зобов`язано ГУ СБУ у м. Києві та Київській області невідкладно, але не пізніше 24.12.2025, виконати вимоги п.1 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 08.10.2025 (т.2 а.с.93-95).

Копію вказаної ухвали направлено ГУ СБУ у м. Києві та Київській області рекомендованим поштовим відправлення №R19, яке вручено 22.12.2026, що підтверджується повідомленням про вручення такого відправлення (т.2 а.с.107).

Ухвалою від 24.12.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України, у зв`язку із витребуваних судом документів, оголошено перерву в судовому засіданні до 14:30 14.01.2026 (т.2 а.с.101-103).

З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, 24.12.2025 судом розміщено інформацію про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.106).

31.12.2025 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ГУ СБУ у м. Києві та Київській області на виконання ухвали від 08.10.2025 надійшов лист від 24.12.2025 за вих.№51/15-3383, яким повідомлено про неможливість надати витребуваний доказ, оскільки матеріали кримінального провадження №0000167, що об`єднано з кримінальними провадженням №0000380 та 0000168, до якого приєднана заява ТОВ «Клайт» (ЄО №4344 від 15.04.2022), передані до Київської обласної прокуратури для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ТОВ «Клайт» та не повернуті (т.2 а.с.108-109).

Також, 31.12.2025 через систему «Електронний суд» від ГУ СБУ у м. Києві та Київській області надійшла заява б/н від 31.12.2025, у якій ГУ СБУ у м. Києві та Київській області просить скасувати ухвалу від 16.12.2025 про стягнення штрафу (т.2 а.с.113).

У заяві ГУ СБУ у м. Києві та Київській області посилалось на виправлення порушення та пояснило, що несвоєчасне виконання ухвали про витребування доказу пов`язано з наявністю поважних причин, пов`язаних із забезпеченням державної безпеки в умовах правового режиму воєнного стану.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.01.2026 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2025 у справі №910/4482/25 про застосування до ГУ СБУ у м. Києві та Київській області заходів процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 3 028грн (т.2 а.с.117-119).

14.01.2026 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Ейвазової А.Р. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 призначено судове засідання на 09.02.2026 о 14:30 (т.2 а.с.125).

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 20.01.2026 о 18:54, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.2 а.с.126).

Відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті повідомлено шляхом розміщенням судом 20.01.2026 інформації про це на офіційному вебсайті судової влади України (т.2 а.с.127).

09.02.2026 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів листа ГУ СБУ у м. Києві та Київській області від 02.02.2026 вих.№51/12-890, в обґрунтування якого позивач посилається на неможливість подати такий доказ разом із першою заявою по суті справи позовом, оскільки станом на момент подання такої заяви по суті відповідний доказ не існував.

Ухвалою від 09.02.2026, яка занесена до протоколу судового засідання, судом прийнято поданий доказ. Задовольняючи клопотання про прийняття доказу, суд виходив з того, що відповідний доказ наданий на підтвердження обставини, яка мала місце вже після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.80 ГПК України для подання доказів позивачем.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Розгляд спору у даній справі належить до компетенції Господарського суду Київської області з наступних підстав.

Спір у даній справі виник між юридичною особою приватного права ТОВ «Клайт» та іноземною державою Російською Федерацією, яку представляє Міністерство юстиції Російської Федерації, як особливим суб`єктом цивільного права.

Згідно з ч.8 ст.29 ГПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Місцем заподіяння шкоди майну позивача в результаті збройної агресії Російської Федерації є м. Вишневе; спір пов`язаний зі здійсненням господарської діяльності позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Клайт» визначило відповідачем державу - Російську Федерацію.

Так, згідно з ч.1 ст.79 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі Закон №2709-IV) пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Поряд з цим, ч. 4 ст.79 Закону №2709-IV передбачено, що у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права Україні, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.

Отже, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.

Водночас міжнародно-правові норми про юрисдикційний імунітет держави уніфіковано у двох конвенціях: Європейській конвенції про імунітет держав, прийнятій Радою Європи 16 травня 1972 року, та Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією №59/38 Генеральної Асамблеї 02 грудня 2004 року.

Як Європейська конвенція про імунітет держав 1972 року (стаття 11), так і Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (стаття 12) передбачають, що Договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої Договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду.

У даному випадку суд не вбачає підстав для застосування суверенного судового імунітету відповідача, виходячи з наступного.

Особливістю правового статусу держави як суб`єкта міжнародних відносин є наявність у неї імунітету, який ґрунтується на загальному принципі міжнародного права «рівний над рівним не має влади і юрисдикції». Однак необхідною умовою дотримання цього принципу є взаємне визнання суверенітету країни.

Відповідно до постанови Верховної Ради України №2188-IX від 14 квітня 2022 року «Про Заяву Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні» визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Такою постановою голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

24 лютого 2022 року розпочалася та триває повномасштабне вторгнення Російської Федерації на суверенну територію України, що стало наслідком розірвання з Російською Федерацією дипломатичних відносин. Зокрема Україна припинила членства у міжнародних договорах, а саме: Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 шляхом прийняття Закону України від 01.12.2022 № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року»; Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 шляхом прийняття Закону України від 12.01.2023 № 2855-IX «Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності».

Військова агресія та окупація Російською Федерацією територій України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів та норм міжнародного права.

Так, п. 4 ч.1 ст.2 Статуту ООН закріплений принцип, згідно з яким всі члени Організації Об`єднаних Націй утримуються у їх міжнародних відносинах від загрози силою чи її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з цілями Об`єднаних Націй.

Згідно з ч.1 ст.1 Статуту ООН Організація Об`єднаних Націй переслідує ціль підтримувати міжнародний мир і безпеку і з цією ціллю вживати ефективні колективні заходи для попередження та усунення загрози світу й актів агресії чи інших порушень миру, і проводити мирними засобами, відповідно до принципів справедливості і міжнародного права, залагодження чи вирішення міжнародних спорів чи ситуацій, які можуть призвести до порушення миру.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія Російської Федерації засуджена як така, що порушує п.4 ст.2 Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Крім того, аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Проте, станом на час ухвалення цього судового рішення Російська Федерація не виконала приписів (вимог) ні Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року, ні наказу Міжнародного суду ООН від 16 березня 2022 року та продовжує військову агресію проти України та військові злочини проти цивільного населення та цивільних об`єктів у порушення норм міжнародного права, зокрема Статуту ООН, Женевських Конвенцій 1949 року та Додаткового протоколу I 1977 року до них.

Отже, враховуючи, що даний спір стосується відшкодування шкоди, завданої на території України юридичній особі внаслідок повномасштабної військової агресії іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України такої судової справи.

Судом взято до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.04.2022 в справі №308/9708/19 про те, що після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни (правова позиція щодо судового імунітету визначена у постановах Верховного Суду від 18.05.2022 в справі №428/11673/19, 22.06.2022 у справі №311/498/20, 12.10.2022 у справі №463/14365/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №990/80/22).

В силу ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.76 Закону №2709-IV суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

За таких обставин, розгляд спору у даній справі належить до компетенції саме Господарського суду Київської області.

Під час розгляду спору у даній справі по суті судом встановлені наступні обставини.

Позивач у справі - ТОВ «Клайт» є юридичною особою, видами діяльності якої є: пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (код КВЕД 49.31), технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код КВЕД 20.59), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11), вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41), діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20) (т.1 а.с.117).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.04.2015 №35881780 позивач набув в приватну власність нежитлове приміщення площею 104,5кв.м, розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4-Ж (т.2 а.с.29).

На вказаний об`єкт нерухомого майна розроблені технічні паспорти за 2015 рік (т.2 а.с.19-26) та 2022 рік (т.2 а.с.4-18).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2015 №35882071 02.04.2015 внесено запис №9278063 про реєстрацію права власності за позивачем на нежитлове приміщення площею 104,5кв.м, розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м.Вишневе, вул. Київська, буд. 4-Ж; опис об`єкта нерухомого майна: приміщення для технічного обслуговування автомобілів, зазначене на плані літ. «А», рік побудови 2015; свердловина №1; огорожа №1; ворота №2, 3 (т.1 а.с.20-21).

Право власності на відповідний об`єкт станом на 11.02.2022 належало позивачу у справі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2022 №299031916, з якого також вбачається, що станом на 11.02.2022 відповідний об`єкт також має складові частин - нежитлові будівлі №№: Б пл.375,8кв.м, В пл.445,2кв.м, Г пл.60,7кв.м та Д пл.722,7кв.м (т.1 а.с.22-23).

Вказаний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0018 пл.0,4га, з цільовим та функціональним призначенням - під розміщення відкритого майданчика для стоянки маршрутних автомашин, а також приміщення під їх технічне обслуговування (т.1 а.с.24-25).

18.04.2022 комісією у складі директора ТОВ «Клайт» Поліщука С.М., директора комерційного Поліщук Г.В., головного бухгалтера Фечишак А.М. проведено обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, за результатами чого складено акт від 18.04.20222 б/н (т.1 а.с.148-153). Відповідного актом зафіксовані наступні пошкодження нерухомого майна: фасаду та покрівлі; стель в офісних приміщеннях; вікон тимчасових споруд, ремонтних боксів та офісних приміщень; систем безпеки та комунікації, електропостачання; меблів та офісної техніки; чотирнадцяти транспортних засобів.

Додатково, на підтвердження факту пошкодження нежитлових будинків внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивачем на USB-флешнакопичувачі надані відеоматеріали з камер спостережень за 15.04.2022 (т.1 а.с.147).

Як повідомив позивач, за фактом пошкодження його нерухомого майна внаслідок ударів із застосуванням ракетного озброєння по об`єктах цивільної інфраструктури м.Вишневе 15.04.2022 він звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

Так, з повідомлення Відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління поліції в Київській області від 16.06.2022 за вих.№2645/09/1401/01 вбачається, що заява ТОВ «Клайт» ЄО №4344 від 15.04.2022 щодо пошкодження майна у період часу з 24.02.2022 по 01.05.2022 в результаті бойових дій на території м. Вишневе Бучанського району Київської області приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000380 від 18.05.2022, порушеного за ч.1 ст.438 КК України.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2022 про відкриття кримінального провадження №0000380 за ч.1 ст.438 КК України в графі «короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що в період часу з 24.02.2022 по 01.04.2022 внаслідок застосування агресії збройних сил Російської Федерації шляхом обстрілів з різного виду озброєння, авіаційних та ракетних ударів, пошкоджено інфраструктуру м. Вишневе Бучанського району Київської області, в тому числі руйнування житлових будинків цивільного населення, промислових об`єктів, комунікаційних мереж тощо (ЄО 4765, 4613, 4466, 4480, 4467, 4392, 4394, 4337, 4386, 4344, 4492, 4324, 4336, 4326, 4365, 4470, 4345, 4390, 4397, 5307, 5607, 5322) (т.1 а.с.31).

Згідно листа СВ Відділення поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в КО від 16.06.2022 за вих.№2645/109/1401/01 повідомлено позивача про те, що заява ТОВ «Клайт» за фактом пошкодження нерухомого майна (розташоване за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Київська 4Ж) зареєстрована в ЄО за №4344 від 15.04.2022 та приєднана до матеріалів кримінального провадження №0000380 від 18.05.2022 (т.1 а.с.32).

Таке кримінальне провадження розслідується Слідчим управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області.

З метою визначення розміру збитків, заподіяних пошкодженням майна, проведено судову будівельно-технічну експертизу на замовлення сторони у кримінальному провадженні від 01.05.2022 №0000380, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Що стало причиною пошкоджень та руйнувань комплексної споруди ТОВ «Клайт» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул.Київська, 4 Ж?;

- Яка вартість відновлювального ремонту та вартість матеріального збитку, завданих ТОВ «Клайт» внаслідок пошкодження комплексу будівель та споруд, належних ТОВ «Клайт», розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 4 Ж, станом на 01.09.2022?

За результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи складено висновок експерта від 28.02.2023 №2814, яким надано відповіді на поставлені питання (т.1 а.с.34-103; 154-214), а саме:

- В результаті дослідження встановлено, що основою причиною пошкоджень та руйнувань комплексної споруди ТОВ «Клайт» () за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 4 Ж є фізичний вплив на конструкції будівель внаслідок дії вибухової хвилі;

- В результаті дослідження вартість відновлювального ремонту та вартість матеріального збитку, завданих ТОВ «Клайт» внаслідок пошкодження комплексу будівель та споруд, належних ТОВ «Клайт», розташованих за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 4 Ж станом на 01.09.2022, з точки зору судової будівельно-технічної експертизи, склала 2 575 806,94грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у вигляді витрат, необхідних для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого майна.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону №2709-IV права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Таким чином, оскільки пошкодження майна, спричиненого бойовими діями та обстрілами, що стало підставою для вимог ТОВ «Клайт» про відшкодування збитків, мало місце на території України, то застосовним матеріальним законом при розгляді даного спору є матеріальний закон України.

Враховуючи те, що сторони у цій справі не перебувають між собою в договірних відносинах, а позовні вимоги стосуються виконання зобов`язань у деліктних відносинах, до спірних правовідносин застосовуються положення Глави 82 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Отже, з урахуванням положень наведених норм, підставою для виникнення позадоговірного зобов`язання у вигляді відшкодування шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, що включає наступні елементи: протиправна поведінка (дії чи бездіяльності) особи; шкідливий результат такої поведінки наявність шкоди) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та майновою шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів складу цивільного правопорушення, обов`язок відшкодувати шкоду не наступає.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент складу цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки й шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди або його бездіяльності, а, отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії або бездіяльність є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Протиправність діяння відповідача, як елементу складу правопорушення полягає у збройній агресії Російської Федерації проти України і, в силу ч.3 ст.75 ГПК України, є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні, а також визнано на найвищому міжнародному рівні.

Відповідач у даній справі не довів відсутність його вини у пошкодженні майна позивача, а на позивача не покладається обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. У даному випадку, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у заподіянні відповідачу шкоди.

Згідно зі ст.1 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі, що додається до цієї Конвенції.

Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави; вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил (ст.3 Гаазької Конвенції).

Відповідно до ст.25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, яке є додатком до Конвенції, забороняється будь-яким способом атакувати чи бомбардувати незахищені міста, селища, житлові будинки чи споруди.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів використання пошкодженого майна позивача у воєнних цілях, відтак дії відповідача, внаслідок яких майно позивача отримало різного ступеня пошкодження, вчинені всупереч законам і звичаям війни, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіянням відповідачу шкоди.

За вказаних обставин, враховуючи положення ЦК України та наведеної Конвенції за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду, тому стягнення відповідної шкоди має здійснюватись із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів.

У спорах про відшкодування шкоди, завданої державою/іноземною державою (органом державної влади, їх посадовою особою або службовою особою/органом державної влади, їх посадовою особою або службовою особою іноземної держави), відповідачем є відповідна держава як учасник цивільних правовідносин, як правило, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав. Тому у спорах про відшкодування шкоди, завданої державою (іноземною державою) на позивача, відповідно до вимог пп.2, 4 ч.3 ст.162 ГПК України, покладено обов`язок зазначити, окрім безпосередньо держави, яка за його ствердженням завдала йому шкоди, також орган (органи) відповідної держави, якого (яких) позивач зазначає порушником своїх прав.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі №910/5699/23.

Міністерство юстиції Російської Федерації - федеральний орган виконавчої влади (федеральне міністерство), який забезпечує в межах своїх повноважень представництво і захист інтересів РФ в судах іноземних держав і міжнародних судових (арбітражних) органах.

За таких обставин, Міністерство юстиції Російської Федерації є тим компетентним органом, який уповноважений здійснювати повноваження від імені Російської Федерації у даній справі.

В силу ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Отже, відповідна норма визначає способи відшкодування шкоди, якими є: відшкодування шкоди у натурі; відшкодування збитків.

У даній справі позивач, звертаючись до суду з даним позовом, обрав такий спосіб відшкодування шкоди як відшкодування збитків у вигляді витрат, необхідних для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого майна.

При цьому, зазначеною нормою установлено, що право вибору способу відшкодування шкоди належить потерпілій особі.

Абзацом 2 ч.1 ст.1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №326 затверджений Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, починаючи з 19.02.2014 (п.1; далі Порядок №326).

Згідно з пп.18 п.2 Порядку №326 визначення шкоди та збитків здійснюється окремо за напрямами, зокрема економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, - напрям включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

Пунктом 2 цієї Постанови доручено Міністерствам, іншим центральним та місцевим органам виконавчої влади розробити і затвердити у шестимісячний строк методики, передбачені Порядком, затвердженим цією постановою.

Спільним наказом від 18.10.2022 №3904/1223 Міністерства економіки України та Фонду державного майна України, затверджена Методика визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності (далі Методика №3904/1223).

Відповідно до п.1 розд.І Методики №3904/1223 передбачено, що ця Методика застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації (далі - збройна агресія), оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання.

Абзацом 3 вказаного пункту закріплено, що: ця Методика є обов`язковою для використання під час оцінки збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, проведення судової експертизи (експертного дослідження), пов`язаної з оцінкою збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, та її положення переважають над іншими положеннями нормативно-правових актів, методик, рекомендацій тощо, які регулюють питання визначення розміру збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності; у разі якщо певні питання, пов`язані з оцінкою збитків, не врегульовано цією Методикою, застосовуються інші нормативно-правові акти з питань оцінки майна, що визначені такими згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та оціночні процедури, що передбачені міжнародними та національними стандартами оцінки, міжнародною оціночною практикою; необхідність та доцільність застосування інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна обґрунтовуються у звіті про оцінку збитків (висновку експерта).

Пунктом 4 розд.І Методики №3904/1223 встановлено, що об`єктом оцінки збитку є економічні втрати підприємств, установ та організацій, інших суб`єктів господарювання всіх форм власності, згідно з підпунктами 18 і 19 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 326 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2022 року № 951).

Оцінка шкоди та збитків, що проводиться відповідно до цієї Методики, здійснюється з метою, зокрема, визначення збитків, завданих внаслідок збройної агресії, для цілей подання позовів (у тому числі колективних) постраждалими до судових інстанцій, зокрема міжнародних, а також подання позову державою Україна до міжнародних судових інстанцій (п.5 розд.І Методики №3904/1223).

Така мета згідно з цією Методикою досягається шляхом визначення у вартісному виразі потреб у витратах, необхідних для відновлення майна та майнових прав, що зазнали руйнівного впливу внаслідок збройної агресії (п.6 розд.І Методики №3904/1223).

Згідно з п.7 Методики №3904/1223 оцінка збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи (експертного дослідження).

Отже, розмір заподіяних збитків внаслідок збройної агресії Російської Федерації може бути встановлений на підставі висновку судової експертизи, що у даному випадку є допустимим доказом.

При цьому, висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили, як і інші докази в силу ч.2 ст.86 ГПК України. Такою нормою установлено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зібрані у справі докази, які оцінені судом кожний окремо та у сукупності з іншими доказами, підтверджують наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, що є підставою для виникнення обов`язку у відповідача відшкодувати шкоду обраним позивачем способом шляхом відшкодування збитків у вигляді витрат, необхідних для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого майна. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з відповідача 2 575 806,94грн збитків в рахунок відшкодування збитків, спричинених пошкодженням майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статі визначено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Як визначено п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету України, враховуючи ціну позову, складає 38 637,10грн (2 575 806,94:100*1,5).

У поданій позовній заяві ТОВ «Клайт» вказувало, що орієнтовний (попередній) розмір витрат на правничу допомогу складає 100 000грн, а з проведеної експертизи -19 934,11грн (т.1 а.с.16), однак, остаточного розрахунку відповідних витрат та заяви про розподіл витрат у певному остаточному розмірі позивач до ухвалення рішення не подав, отже, питання про відшкодування таких витрат даним рішенням не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, 14, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» (ідентифікаційний код 31364138; 08132, Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Вітянська, буд. 4-А, кв. 63) 2 575 806,94грн в рахунок відшкодування збитків, спричинених пошкодженням майна.

3. Стягнути з держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, 14, буд. 1) до державного бюджету України 38 637,10грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.03.2026.

Суддя А.Р. Ейвазова