ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/3711/20(916/1563/25)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників:

відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс"

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2025

(Суддя - Найфлейш В.Д.)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026

(Колегія суддів: Поліщук Л.В. - головуючий, Савицький Я.Ф., Ярош А.І.)

у справі №916/3711/20(916/1563/25)

за позовом ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс"

за участю третіх осіб на стороні відповідача:

1)Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області;

2)Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання припиненим права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію

в межах справи №916/3711/20

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2020 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2021, серед іншого, відкрито провадження у справі №916/3711/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №284 від 31.05.2013р.).

3. В подальшому ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про:

-визнання припиненим права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 на підставі договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2019;

-скасування рішення про держану реєстрацію та їх обтяження, індексний номер: 74047986 від 10.07.2024 12:41:50, державного реєстратора Карпенка Анатолія Анатолійовича, Лиманська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, та вилучення з Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на відповідне нерухоме майно і поновлення в реєстрі попереднього запису про право власності на вказану квартиру.

4. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» прав вимоги до ОСОБА_1 , останнє незаконно та без будь-яких правоустановчих документів зареєструвало за собою право власності на спірне нерухоме майно.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

5. Оскаржується рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2025 у справі №916/3711/20(916/1563/25), яким позовну заяву ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про визнання припиненим права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74047986 від 10.07.2024 12:41:50, державного реєстратора Карпенка Анатолія Анатолійовича, Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, з поновленням в реєстрі попереднього запису про право власності на вказану квартиру. В іншій частині позову відмовлено.

6. Також оскаржується постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026, якою апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» та арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

7. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03 лютого 2026 року у справі 916/3711/20(916/1563/25) за позовом ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" про визнання припиненим права вимоги та скасування рішення про державну реєстрацію в частині задоволення позову скасувати. Постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

8. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

8.1. Скаржник посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу касаційного оскарження та вказує, що апеляційним судом неправильно застосовано норми права, а саме:

- ст.ст. 15, 16, 328 ЦК України (право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Іпотекодержатель набув право власності на підставі дійсного рішення суду);

- ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» (іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості);

- ст. 131 КУзПБ (до складу ліквідаційної маси включається майно боржника, що перебуває у його власності. Спірна квартира не є власністю боржника та не може включатися до ліквідаційної маси).

8.2. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц та у постанові Верховного Суду від 30.11.2023 у справі №916/3711/20 зазначено, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Тобто факт набуття іпотекодержателем права власності у цій справі підтверджено саме рішенням суду.

В постанові від 03.06.2020 у справі № 363/4852/17 Верховний Суд вказував, що відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

В постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 зроблено висновки, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

8.3. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

8.4. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19.

8.5. Суд не має права виходу за межі позовних вимог з власної ініціативи (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 359/4356/18 (провадження № 61-22792св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 754/10844/18).

8.6. Суд не може вийти за межі позовних вимог та усупереч принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 06 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/147-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц).

Відзиви

9. Від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. та представника ОСОБА_1 надійшли відзиви на касаційну скаргу у яких наводяться аргументи щодо необхідності касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Інші заяви та клопотання

10. Від ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" надійшли додаткові письмові пояснення.

Розгляд касаційної скарги Верховним Судом

11. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін виходячи з наступного.

12. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

13. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:

17.01.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №707 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 , що діяв на підставі довіреності від 29.12.2006, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. за реєстром №3766, було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення), за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит в іноземній валюті в сумі 47000 (сорок сім тисяч) доларів США.

Відповідно до пункту 1.1. договору вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 237350 (двісті тридцять сім тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 коп. за курсом Національного банку України на день укладення цього договору.

Згідно із пунктом 1.1.1. та пунктом 1.1.2. договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 252 місяців. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 17.01.2028, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за даним договором банком приймається застава нерухомості, а саме, однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За умовами пункту 10.1. договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, відшкодування заборгованості перед банком за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя/гаранта (у разі їх наявності), чи шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активи (кошти і майно) позичальника на вибір банку.

Строк дії даного договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та/або пені у разі її нарахування (пункт 10.5. договору).

Також, 17.01.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №707 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 , що діяв на підставі довіреності від 29.12.2006, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. за реєстром №3766, було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит в національній валюті в сумі 1307 грн. 11 коп. з підстав, визначених пунктом 1.3. договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за даним договором банком приймається застава нерухомості, а саме, однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За умовами пункту 9.1. договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, відшкодування заборгованості перед банком за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя/гаранта (у разі їх наявності), чи шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активи (кошти і майно) позичальника на вибір банку.

Відповідно до пункту 9.5. договору строк його дії встановлюється з дня укладання цього договору і до погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та/або пені у разі її нарахування.

В той же день, 17.01.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено іпотечний договір, серія та номер: реєстровий номер 77, виданий 17.01.2007, видавник: Приватний нотаріус Ситнікова Ю.Д., відповідно до умов пункту 1.1. якого ОСОБА_2 передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру, що складається з 1 житлової кімнати та підсобних приміщень, а саме: 1 - коридор, 2 - жила, 3 - кухня, 4 - санвузол, загальною площею 32,7 кв.м, що належить ОСОБА_2 на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту незалежного оцінщика, становить 343976,00 грн.

Відповідно до пункту 1.2. іпотечного договору іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту від 17.01.2007 №0 та договором про надання споживчого кредиту від 17.01.2007 №, іменовані у подальшому як кредитний договір.

Згідно із пунктами 2.1.1., 2.1.2. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами; у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

За умовами пункту 4.1. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Зазначені вище договори належним чином посвідчено сторонами, скріплено їх підписами та печатками.

Надалі, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та 08.12.2011 між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за зобов`язаннями, які виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 17.01.2007, укладеного з ОСОБА_2 , яка в подальшому, у зв`язку із укладенням шлюбу, змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 2949, 2950, виданий 08.12.2011, видавник: приватний нотаріус КМНО Шевченко Д.Г., іпотекодержатель: «УкрСиббанк» Акціонерний комерційний інноваційний банк, , адреса: м. Харків, проспект Московський, буд. 60, змінено на іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», , країна реєстрації: Україна.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_5 умов договору про надання споживчого кредиту, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В., яка 18.06.2013 вчинила виконавчий напис нотаріуса №1448.

21.03.2014 було відкрито виконавче провадження №42626721 з примусового виконання напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. від 18.06.2013 №1448 про стягнення з боржниці грошової суми у розмірі 520058 грн. 79 коп.

29.05.2018 рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/12351/14-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», за договором про надання споживчого кредиту від 17.01.2007 №0, в загальному розмірі станом на 05.05.2014 року 70309 (сімдесят тисяч триста дев`ять) доларів США 09 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (100 доларів США - 1140 грн) складає 801523 (вісімсот одна тисяча п`ятсот двадцять три) гривні 63 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 17.01.2007 №б/н, укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», а саме, на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , шляхом передачі іпотекодержателю - Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність. Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Виселено ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3 та знято з реєстраційного обліку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_5 передати Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об`єкт нерухомості та інші документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно». В іншій частині вимог відмовлено.

15.11.2019 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» було укладено договір №2083/К купівлі-продажу прав вимоги, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» було набуто право вимоги до боржника - ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) за договором про надання споживчого кредиту від 17.01.2007 №0 та іпотечним договором від 17.01.2007, серія та номер: реєстровий номер 77, виданий 17.01.2007, видавник: Приватний нотаріус Ситнікова Ю.Д., що вбачається з додатку №1 та додатку №2 до зазначеного вище договору.

Відповідно до пункту 1.1. договору №2083/К за цим договором в порядку та на умовах, визначених ним, Акціонерне товариство «Дельта Банк» передає у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» приймає у власність права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, крім іншого, право вимоги до позичальників, заставодавців, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку №1, додатку №2 до цього договору; право набути у власність гроші та/або майно на підставах, наведених у додатку №1, додатку №2 до цього договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/ нікчемності укладених договорів.

27.02.2020 ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/12351/14-ц замінено стягувача у цивільній справі №521/12351/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» прав кредитора відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019 №2083/К.

14.09.2020 ухвалою Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/8441/20 замінено стягувача у виконавчому провадженні №42626721 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. від 18.06.2013 №1448.

24.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. № 3841/20) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

26.01.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області, серед іншого, відкрито провадження у справі №916/3711/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

22.02.2021 за вх.№3-117/21 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника ОСОБА_5 на загальну суму 2893196,15 грн, яка мотивована тим, що боржником не було погашено існуючу заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 17.01.2007 №0.

11.11.2021 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. №3-746), у якій просив визнати недійсним договір №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», з посиланням на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» придбало у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зобов`язання ОСОБА_1 , які вже було погашено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2018 у справі №521/12351-ц. Також, окрім зазначеного, арбітражний керуючий послався на низку підстав для визнання договору від 15.11.2019 №2083/К купівлі-продажу прав вимоги недійсним.

Ухвалою Господарського суду Одеської області у справі про неплатоспроможність №916/3711/20 від 25.01.2022, серед іншого, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (вх.№3-117/21 від 22.02.2021) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 на загальну суму 2893196,15 грн - відмовлено; визнано недійсним пункти 326, 326.1., 326.2. додатку №1, пункт 275 додатку №2 до договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, який укладено між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (; вул. Коновальця (вул. Щорса), буд. 36-Б, місто Київ, 01133) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (; пр-т Степана Бандери, буд. 28 А, місто Київ, 04073), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. і зареєстрований в реєстрі за №2019 в частині передачі Акціонерним товариством «Дельта Банк» у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» прав вимоги до ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_4 ) за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17.01.2007 та іпотечним договором від 17.01.2007, реєстровий номер 77, завіреним приватним нотаріусом Ситніковою Ю.Д.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі №916/3711/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» задоволено; ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 у справі №916/3711/20 в частині задоволення заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про визнання недійсним договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», визнання недійсним пунктів 326, 326.1., 326.2. додатку №1, пункту 275 додатку №2 до договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, який укладено між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. судового збору та відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» з грошовими вимогами до ОСОБА_1 на загальну суму 2893196 грн. 15 коп. (пункти 1, 2, 3, 4, 5 ухвали) скасовано; прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про визнання недійсним договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» відмовлено; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» із грошовими вимогами до ОСОБА_1 задоволено; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 у загальному розмірі 2893196 грн. 15 коп. та 4540 грн судового збору; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Так, апеляційним судом зроблено висновок, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» було надано належні докази на підтвердження набуття прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, що сторонами під час укладення договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019 було дотримано його письмової форми та його нотаріально посвідчено у законодавчо визначеному порядку.

Крім того, судом встановлено, що рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 29.05.2018 у справі №521/12351/14-ц виконано не було. Так, наявні матеріли справи не містять жодних доказів, зокрема відомостей із реєстрів, які б достеменно свідчили про те, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» або будь-якою іншою особою, окрім боржника, було зареєстровано право власності на іпотечне майно, та відповідно, реалізовано право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Південно-західний апеляційний господарський суд наголосив, що теперішній іпотекодержатель, а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення стягнення поза межами справи про банкрутство. З урахування наведеного, колегія суддів зазначила, що вважає необґрунтованими та такими, що не узгоджуються із приписами чинного законодавства висновки суду першої інстанції з приводу того, що право захисту кредитора є реалізованим, враховуючи рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2018 у справі №521/12351/14-ц, а Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не позбавлено реалізації свого права на звернення із заявою щодо державної реєстрації права власності на підставі даного рішення.

Постановою Верховного Суду від 30.11.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі керуючого реалізацією майна - арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. за вх.№1733/2023 задоволено частково; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі №916/3711/20 в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 у загальному розмірі 2893196,15 грн та 4540 грн судового збору скасовано, а справу у скасованій частині передано на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду; у решті постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі №916/3711/20 залишено без змін.

Верховний Суд дійшов висновку, що сторонами під час укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019 №2083/К було дотримано його письмової форми та його нотаріально посвідчено у законодавчо визначеному порядку, що свідчить про правильність висновку суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019 №2083/К недійсним. Крім того, касаційний суд зазначив про помилковість твердження, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2018 у справі №521/12351/14-ц виконано не було, оскільки зазначене вище рішення суду підлягає не виконанню в порядку виконавчого провадження (судом вже визнано право власності), а лише право власності підлягало державній реєстрації.

Тобто, Верховний Суд виснував, що факт набуття іпотекодержателем права власності на іпотечне майно у цій справі підтверджено саме вказаним вище рішенням суду, а не державною реєстрацією такого майна за банком.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 у справі №916/3711/20 в частині відмови судом у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (вх.№3-117/21 від 22.02.2021) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 на загальну суму 2893196 грн. 15 коп. залишено без задоволення; ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 у справі №916/3711/20 в частині відмови судом у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (вх.№3-117/21 від 22.02.2021) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 на загальну суму 2893196 грн. 15 коп. змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції постанови Південно-західного апеляційного господарського суду із залишенням без змін резолютивної частини ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 у справі №916/3711/20 щодо відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (вх.№3-117/21 від 22.02.2021) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 на загальну суму 2893196,15 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» право вимоги до боржника станом на час подання заяви Товариством про грошові вимоги до ОСОБА_1 в рамках справи про неплатоспроможність останньої, з огляду на наявність рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29.05.2018 у справі №521/12351-ц, яким фактично звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру боржника в рахунок погашення боргу останньої та ухвалу про заміну стягувача, не виникло з підстав реалізації таких вимог шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Крім того, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначив, що враховуючи той факт, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» рахується потенційна можливість здійснити державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» заявлені ним у межах справи про неплатоспроможність фізичної особи (стягнення коштів), не можуть бути виконані, оскільки вважаються такими, що погашені.

08.07.2024 державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» () на праві власності здійснено державну реєстрацію квартири (реєстраційний номером об`єкта нерухомого майна: 100).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на підтвердження наявності в нього права вимоги до ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17.01.2007 та іпотечним договором від 17.01.2007, серія та номер: реєстровий номер 77, виданий 17.01.2007, видавник: приватний нотаріус Ситнікова Ю.Д., надано рішення суду, серія та номер: 521/12351/14-ц, виданий 29.05.2018, видавник: Малиновський районний суд м. Одеси; ухвалу суду, серія та номер: 521/12351/14-ц, виданий 27.02.2020, видавник: Малиновський районний суд м. Одеси, що підтверджено реєстраційною справою.

21.04.2025 ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про:

-визнання припиненим права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 на підставі договору №2083/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.11.2019, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2019;

-скасування рішення про держану реєстрацію та їх обтяження, індексний номер: 74047986 від 10.07.2024 12:41:50, державного реєстратора Карпенка Анатолія Анатолійовича, Лиманська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, та вилучення з Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на відповідне нерухоме майно і поновлення в реєстрі попереднього запису про право власності на вказану квартиру.

Звертаючись з позовом, позивач зазначав, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування, реєстраційний №7539 від 16.12.2006, засвіченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В. 20.12.2006.

Натомість, як вказує позивач, державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем в Державному реєстрі прав на нерухоме майно квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100) була зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (), однак, як зазначено позивачем, вказаними рішенням від 29.05.2018 та ухвалою суду від 27.02.2020 Малиновського районного суду м.Одеси у справі №521/12351/14-ц не підтверджується право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на спірне майно, а також право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_5 .

Позивач вказує, що він звернувся з даним позовом з метою захисту прав власності та користування нерухомим майном: квартирою АДРЕСА_1 , які обмежено наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» формального права вимоги стосовно вказаного майна за договором іпотеки, яке є припиненим внаслідок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерного товариству «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, а договір № 2083/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2019, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» нібито набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17.01.2007 та іпотечним договором від 17.01.2007, серія та номер: реєстровий номер 77, виданий 17.01.2007, видавник: приватний нотаріус Ситнікова Ю.Д., укладено стосовно відсутніх прав вимог, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» не має юридичного права вимоги по вищевказаними договорам.

14. За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

15. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

16. Верховний Суд зауважує, що у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (пункти 6.5 - 6.7 постанови).

17. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16.

18. За встановленими як судом першої, так і судом апеляційної інстанції обставинами, ані Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», ані Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» не було зареєстровано у законному порядку спірну квартиру до відкриття провадження у справі. Водночас враховуючи відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, іпотекодержатель, а саме, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» позбавлено можливості реалізувати своє право на звернення стягнення поза межами справи про неплатоспроможність, тобто, як правильно зауважив місцевий господарський суд, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» в процедурі реструктуризації боргів мало право після спливу строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів звернутись до суду із клопотанням про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, однак цим правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» не скористалось.

19. Судами також встановлено, що 07.06.2022 ОСОБА_1 визнано банкрутом.

20. Частиною четвертою статті 131 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, передбачено, що з моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника.

21. Згідно із частиною п`ятою статті 131 Кодексу з моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією.

22. Беручи до уваги вищенаведені обставини та норми права, колегія суддів суду касаційної інстанції вказує, що є обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідач, всупереч положенням ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства, фактично задовольнив забезпечені іпотекою вимоги шляхом здійснення відповідної державної реєстрації, з урахуванням чого не можна вважати правомірними дії реєстратора щодо реєстрації майна боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, що є підставою для скасування державної реєстрації, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

23. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №914/2350/18 (914/608/20) (провадження №12-83гс21) від 21.12.2022 року, відповідно до яких у разі, якщо позивач (іпотекодавець) вважає порушеними свої права на предмет іпотеки (внаслідок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем), він може, з огляду на фактичні обставини, вимагати відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). Цей спосіб захисту застосовується у випадку вчинення однією із сторін правопорушення, в результаті чого порушені права та законні інтереси іншої сторони. При цьому позивач повинен довести, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено всупереч вимогам закону, тобто з порушенням прав позивача.

24. Аналогічний висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №914/2350/18 (914/608/20) (провадження №12-83гс21) від 21.12.2022 року був наведений також у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі № 914/2585/21(914/799/23), яка була ухвалена за наслідками розгляду касаційної скарги поданої на судові рішення у яких було розглянуто позов про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поновлення права власності щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, відповідно до якого відбувся перехід права власності, а саме було звернуто стягнення на предмет іпотеки.

25. З урахуванням того, що відповідач, всупереч положенням ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства, фактично задовольнив забезпечені іпотекою вимоги шляхом здійснення відповідної державної реєстрації, а також зважаючи на те, що у разі, якщо позивач (іпотекодавець) вважає порушеними свої права на предмет іпотеки (внаслідок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем), він може, з огляду на фактичні обставини, вимагати відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, які викладені в оскаржуваних судових рішеннях, щодо того, що задоволення позову в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з поновленням в реєстрі попереднього запису про право власності, в даному випадку, є ефективним та достатнім способом захисту позивача.

26. Вищезазначене спростовує доводи касаційної скарги та свідчить про те, що при ухваленні рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2025 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у справі № 916/3711/20(916/1563/25) в частині задоволення позовних вимог було правильно застосовано положення ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Відповідно до положень ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

28. З урахуванням тих обставин, що при ухваленні рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2025 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у справі № 916/3711/20(916/1563/25) в частині задоволення позовних вимог було правильно застосовано положення ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ст. 309 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" та залишення без змін оскаржуваних судових рішень в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у справі № 916/3711/20(916/1563/25) в частині задоволення позовних вимог залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік