ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 Справа № 917/2198/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Мацко О.С., розглянувши справу № 917/2198/25

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний двір», 36020, м. Полтава, вул. Гоголя, 12, офіс 511, ,

до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ,

про стягнення 1 729 295,48 грн.

Секретар судового засідання: Токар А.В.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна заява про стягнення 1729295,48 грн заборгованості за договором №91 від 13.05.2025р.

Ухвалою від 11.12.2026р. відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. 26.12.2025р. до суду надійшов відзив на позов (а.с.90-124); 02.01.2026р. відповідь на відзив; 12.01.2026р. заперечення.

У підготовчому засіданні 13.01.2026р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 10.02.2026р.; 10.02.2026р. закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні при розгляді справи по суті оголошувалася перерва до 17.03.2026р. У судовому засіданні 17.03.2026р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задовлення позовних вимог, роз"яснено строк і порядок його оскарження, повідомлено строк складання повного рішення.

При цьому, враховуючи, що позивачем 16.03.2026р. подано до суду клопотання про долучення доказів у підтвердження судових витрат, пов"язаних з розглядом справи ( надійшли до суду в день проведення засідання), суд приймає до розгляду заяву позивача про розподіл судових витрат (в частині понесених витрат на професійну правову допомогу) та встановлює відповідачу строк на подання відповідних реагувань чи заперечень (за наявності) 5 днів з дня прийняття рішення.

При розгляді справи судом встановлено наступне:

13.05.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДВІР» (надалі Позивач, Виконавець), з однієї сторони, та військовою частиною НОМЕР_1 (надалі Відповідач, Замовник), з другої сторони, укладений договір № 91 (арк..справи 34-41).

Відповідно до умов вказаног договору сторони погодили наступне:

- Виконавець зобов`язується у строк визначений даним Договором надавати Послугу з поточного ремонту покрівлі будівлі № 153, ДК 021:2015 - 45260000-7 Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи, а Замовник прийняти та оплатити надані послуги у кількості, строки і виключно за цінами згідно положень вказаного договору (п.1.1);

- Приймання, контроль якості та кількості наданих послуг проводиться представником Військової частини НОМЕР_1 (далі представник Замовника). Акт приймання наданих послуг оформлюється Виконавцем у двох примірниках, у формі КБ-2в та довідки про їх вартість форми КБ-3. Два примірники належним чином оформленого Виконавцем Акту надаються представнику Замовника для здійснення приймання наданих послуг та оформлення актів уповноваженими особами представника Замовника. Представник Замовника зобов`язаний поставити свій підпис на Акті із зазначенням дати отримання і, за наявності зауважень по якості чи кількості наданих послуг. Один примірник належним чином оформлених актів повертається Виконавцю, а один залишається представнику Замовника. Належним чином оформлений та підписаний акт є підтвердженням приймання наданих послуг за якістю і кількістю та направляється Замовнику після надання послуг разом з рахункомфактурою протягом 5 банківських днів з дня його повернення Виконавцю. Крім того, Представниками Замовника та Виконавця оформлюється та підписується Акт приймання передачі наданих послуг (п.2.2);

- Неякісно надані послуги вважаються неприйнятими та оплаті не підлягають (п.2.3);

- В разі надання неякісних послуг, представником Замовника вносяться відповідні записи до акту приймання послуг, та підлягають виправленню Виконавцем у строк, що не перевищує 5 календарних днів, або в інший строк визначений сторонами у письмовій формі (п.2.4);

- Замовник має право здійснювати контроль за якістю надання послуг без втручання в господарську діяльність Виконавця (п.2.5);

- Розрахунки за надані послуги проводяться після фактичного їх виконання (в тому числі поетапно) проміжними платежами в міру надання послуг, протягом 30 банківських днів з дати надання Виконавцем Замовнику належним чином оформленого рахункафактури за надані послуги, підписаного керівником або головним бухгалтером та засвідченого печаткою Виконавця. У рахунку-фактурі Виконавця відображається: найменування платника та одержувача коштів із значенням банківських реквізитів Замовника та Виконавця послуг, найменування послуг, їх кількість (вага), ціна за послуги (без ПДВ), сума (без ПДВ), ПДВ, сума (з ПДВ) (п.4.1);

- До рахунку-фактури додається: 4.2.1.1. Акти приймання-передачі наданих послуг, в яких повинні бути оригінали підписів представника Замовника та Виконавця, засвідчені печатками, що є підтвердженням прийманням наданих послуг за якістю так кількістю. Без вищевказаних документів або відсутності в них встановленої інформації, оплата за надані послуги не проводиться. Замовник має право відмовитися повністю або частково від оплати послуг у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також при наданні послуги представнику Замовника у більшій кількості, ніж передбачено Договірною ціною (п.4.2);

- Послуги надаються у строки та в обсягах, які визначені у специфікації, який є невід`ємною частиною даного договору, але в будь - якому випадку не пізніше ніж до « 15» липня 2025 року. Місцем надання послуг є АДРЕСА (розд.5);

Розділами 7 та 8 договору сторони погодили відповідальність сторін та дії в разі настання обставин непереборної сили. Так, договір містить положення про те, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами України та Договором. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, тощо). Сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-Промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин. У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 30 календарних днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати Договір. Якщо обставини, зазначені у пункті 8.1. Договору, будуть продовжуватись більше 30 календарних днів, то кожна із Сторін буде вправі розірвати Договір повністю чи частково і, в такому випадку, жодна із Сторін не буде мати права вимагати від іншої відшкодування можливих збитків. Цей договір укладено під час дії воєнного стану на всій території України, тому посилання на обставину непереборної сили - війна, має бути обґрунтованим, мають бути встановлені конкретні заходи (чи події), які були впроваджені на час воєнного стану, що безпосередньо вплинули на належне виконання цього Договору, неможливість виконання стороною своїх конкретних зобов`язань, і причиннонаслідковий зв`язок між ними.

Згідно п.10.1 договору, він набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до « 01» грудня 2025 включно, а в частині виконання зобов`язань до повного їх завершення.

Сторонами було складено дефектний акт на поточний ремонт покрівлі будівлі №153 Загальнобудівельні роботи (а.с.42) та дефектний акт на поточний ремонт покрівлі будівлі №153 Блискавозахист (а.с.43).

Як зазначає позивач, 11.07.2025р. за результатами часткового виконання своїх зобов`язань за договором позивачем складено Акт№1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2025р. за формою КБ-2В на суму 1 729 295,48 грн (а.с.44-47). Роботи виконані належним чином, про що на Акті міститься відмітка представника ВЧ НОМЕР_1 - провідного інженеру з технічного нагляду (будівництва) Семенця І.В. наступного змісту: «об"єми відповідають виконаним роботам». Вказана дата 11.07.2025р., підпис Семенця І.В. та проставлена його печатка.

Крім того, позивачем на підтвердження виконаних робіт за Договором в порядку, передбаченому п.2.2 договору, додаткового складено та підписано зі своєї сторони: довідка № 1 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2025 року за формою № КБ-3, підсумкова відомість ресурсів по об`єкту: послуга з поточного ремонту покрівлі будівлі № 153; розрахунок загальновиробничих витрат по Акту КБ-2в № 1 (а.с. 49-530).

14.07.2025 Позивач за супровідним листом № 64 (а.с.54) направив на адресу Відповідача вказані документи, а також рахунок від 11.07.2025 № 5/52 на оплату 1729295,48 гривень (докази направлення та отримання відповідачем а.с.54-57).

Несплата вказаних коштів з боку відповідача і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що в подальшому правовідносини сторін складалися наступним чином:

15.07.2025р. Позивач проінформував Відповідача про те, 14.07.2025 р. його працівників не було допущено на територію військової частини НОМЕР_1 без пояснення причин. Також цим листом Позивач звернув увагу Відповідача на те. що не допуск працівників на об`єкт унеможливлює належне виконання зобов`язань за договором №91 від 13.05.2025, а також прохав сприяти вирішенню ситуації та забезпечити безперешкодний доступ працівників на об`єкта для завершення ремонтних робіт. 17.07.2025 Позивач за вих. № 67 повторно направив на адресу Відповідача лист з проханням повідомити про причини не допуску працівників на об`єкт, про орієнтовні об`єми виконаних робіт на об`єктів, а також про повернення примірників виконавчої документації. 23.09.2025 Позивач направив на адресу Відповідача лист за вих. № 74 «Щодо отримання інформації про подальше виконання укладеного договору, повернення документів, а також здійснення оплати за вже надані послуги» (копії вказаних листів, докази їх направлення та отримання відповідачем арк..справи 58-67).

14.10.2025 Позивач отримав від Відповідача лист від 10.10.2025 за вих. № 643/1378/ВС (а.с.68), яким Відповідач на підставі п.п. 8.1., 8.2., 8.3 Договору повідомив про те, що 13.07.2025 повітряними засобами ураження здійснено обстріл території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) , внаслідок чого зруйновані елементи даху та покрівлі будівлі № 153; - про настання обставин непереборної сили за укладеним Договором (додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2025 за № 0000227 ). Крім того, відповідач направив позивачу проект додаткової угоди до договору № 91 від 13.05.2025, якою пропонував встановити строк дії Договору до 03.11.2025. 31.10.2025р. на дану пропозицію позивач відповів листом від 31.10.2025р. №82, нагадавши про необхідність оплатити фактично виконані роботи (арк..справи 71-72). Однак, станом на час розгляду справи відповідач роботи не оплатив, та заперечував правомірність та обґрунтованість позовних вимог, посилаючись на те, що особа, яка підписана Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2025р. ОСОБА_1 не є представником Замовника, не є його працівником /не перебував і не перебуває на військовій службі, а є тільки особою, з якою відповідач уклав договір №102 від 22.05.2025р. технічного нагляду на об"єкті, а саме поточного ремонту покрівлі будівлі №153. Тобто, фактично даний Акт не підписано замовником (оскільки єдиною уповноваженою особою на це з боку замовника є командир Панасюк В.В, як то зазначено у преамбулі договору №91).

Крім того, відповідач заявляє, що дійсно 13.07.2025р. засобами повітряного ураження здійснено обстріл території відповідача, в т.ч. будівлі №153, де проводилися роботи, внаслідок чого елементи даху та покрівлі було зруйновано, про що вчасно було повідомлено позивача. Водночас, до 30.07.2025р. відповідач не отримував від позивача рахунку-фактури, Акту приймання виконаних робіт і ін. та не знав про їх існування. Фактично вказані документи були отримані відповідачем 30.07.2025р., однак на той момент, як зазначено вище, будівля вже була пошкоджена, тому, як вказує відповідач у відзиві на позов, він об"єктивно не мав можливості прийняти виконані роботи і підписати Акт №1 прийняття виконаних робіт (з іншими доданими документами). Відтак, відповідач наполягає на тому, що у нього не виникло обов`язку оплатити роботи, які включені позивачем до спірного Акту.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Судами встановлено, що спірні правовідносини виникли з договору, який містить елементи договорів послуг та будівельного підряду.

Згідно ст.ст.901-903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Розбіжності, що виникли при підписанні актів виконаних робіт, вирішуються у встановленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також частиною 4 статті 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У частинах першій та другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). При цьому неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Навіть належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не завжди свідчить про безумовну їх відповідність дійсному змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи. Вказаний висновок застосований Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 у справі №820/4033/16.

Крім того, згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.06.2023 у справі №914/2355/21, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором (постанови Верховного Суду від 27.12.2019 у справі №924/70/18, від 03.12.2019 у справі №909/574/18, від 20.04.2021 у справі №906/411/17, від 17.08.2021 у справі №910/16308/20, від 03.07.2024 у справі №906/764/20).

Відтак, виходячи з предмету позхову в даній справі, під час розгляду справи встановленню підлягає факт надання відповідачем мотивованої відмови від підписання актів, а також факт реального виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний двір» вказаних робіт, з огляду на інформацію, що міститься у первинних та інших документах.

Так, при розгляді справи судом встановлено, що відповідачем не було надано мотивовану відмову від підписання Акту приймання виконаних робіт у розумінні ст.ст. 853 та 882 Цивільного кодексу України. Також судом встановлено, що відповідність об"ємів виконаних робіт даним, вказаним позивачем у Акті приймання виконаних робіт від 11.07.2025р. підтверджується підписом інженеру технагляду, проставленим 11.07.2025р. (тобто, до події, коли будівлі були нанесені пошкодження). Той факт, що даний Акт складено позивачем та перевірено і підписано інженером технагляду в іншу дату, ніж зазначено в документі, як про це зазначає відповідач, жодним чином останнім не доведено. За результатами дослідження судом положень укладеного договору, зокрема, п.п.2.1-2.5 (які процитовані вище в даному рішенні), суд приймає до уваги пояснення позивача стосовно того, що представник замовника поставив свій підпис на Акті з зазначенням дати отримання, про відповідність об"ємів виконаних робіт та відсутність будь-яких зауважень по якості чи кількості наданих послуг (п.2.2 договору). При цьому відповідачем жодним чином не доведено, що позивачу було відомо про взаємовідносини між замовником (відповідачем) та спеціалістом з технагляду, які виникли та існували між ними в силу договору №102 від 22.05.2025р., копія якого додана до відзиву на позов (арк.справи 111-115). Як правомірно стверджує представник позивача, за загальним правилом, закріпленим у ст.511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи.

Відмітка (підпис і печатка) інженера технагляду на Акті виконаних робіт є офіційним підтвердженням відповідності виконаних підрядником робіт проектній документації, державним будівельним нормама, стандартам та обсягам, вказаним у відповідній документації.

В подальшому, після повернення примірника Акту у формі КБ-2В (який, за умовами договору, як зазначено вище, є підтвердженням приймання наданих послуг за кількістю та якістю) виконавцю, він вчинив дії, передбачені абз.3 п.2.2 договору та направив у встановлений строк (протягом 5 банківських днів) разом з рахунком-фактурою документи Замовнику. Крім того, п.2.2 договору передбачено, що представниками Замовника і Виконавця оформлюється та підписується Акт приймання-передачі наданих послуг (додаток 2, арк.справи 40), який сторонами не оформлявся.

Відтак, на підставі усіх матеріалів справи в сукупності суд констатує виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний двір» права на отримання від відповідача оплати вартості виконаних робіт згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за липень 2025р. , що, відповідно, кореспондується з обов`язком відповідача здійснити таку оплату в розмірі, визначеному у вказаному акті (враховуючи, що укладеним договором передбачена можливість поетапного прийняття робіт). Заперечення відповідача стосовно того, що договором передбачено звільнення від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов"язань за договором у разі виникненя обставин непереборної сили (розд.8 договору) судом відзиляються, оскільки, по перше, дані умови договору передбачають звільнення від відповідальності за невиконання зобов"язання ( а позивачем у даному позові питання відповідальності не ставиться); по-друге, суд погоджується з позивачем у тому, що відповідачем у встановленому договором порядку не було надано документів, які передбачені п.8.3 договору.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний двір» ( 36020, м. Полтава, вул. Гоголя, 12, офіс 511, ) 1 729 295,48 грн заборгованості, 20 751,55 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Встановити відповідачу строк для подання реагування на заяву (клопотання) позивача про відшкодування витрат на професійну правову допомогу - 5 днів з дня прийняття рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 30.03.2026р.

Суддя О.С.Мацко