ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 квітня 2026 рокуСправа № 912/2590/25(912/738/26)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали позовної заяви

Арбітражного керуючого Маковія Вадима Миколайовича, вул. О. Сабурова, 8, оф. 2, м. Київ, 02222; поштова адреса: а/с 4. м. Київ, 01054

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Нідерландське підприємство з іноземними інвестиціями "Безпека меду", вул. Пашутінська, 22, кв. 21, м. Кропивницький, 25006

та до: Акціонерного товариства "Комінбанк", вул. Бульварно-Кудрявська, 6, м. Київ, 04053

про визнання недійсними договорів, акта, стягнення 16 300 081,20 грн

в межах справи №912/2590/25

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Нідерландське підприємство з іноземними інвестиціями "Безпека меду" (далі - ТОВ СП "Безпека меду"), код ЄДР 36904996, вул. Пашутінська, 22, кв. 21, м. Кропивницький, 25006

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 30.10.2025 суд відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ СП "Безпека меду" (боржник). Згідно ухвали: введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Маковія В.М.; визначено дату проведення попереднього засідання.

30.10.2025 (номер публікації: 77575, дата публікації на сайті ВГСУ: 30.10.2025 17:50) офіційно оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ СП "Безпека меду".

31.03.2026 до суду надійшла позовна заява арбітражного керуючого Маковія Вадима Миколайовича, яка містить вимоги до ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерного товариства "Комінбанк" такого змісту:

- визнати недійсним Договір застави рухомого майна №35/22-З-4 від 31.07.2023, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- визнати недійсним Договір застави рухомого майна №162/19-3-1 від 11.06.2024, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- визнати недійсним Договір про задоволення вимог заставодержателя №162/19-ЗВ1 від 05.07.2024, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- визнати недійсним АКТ приймання-передачі заставного майна у власність АТ "Комінбанк" від 05.07.2024, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Акціонерного товариства "Комінбанк" на користь ТОВ СП "Безпека меду" грошові кошти в сумі 16 300 081,20 грн.

Судові витрати покласти на відповідачів.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

За ч. ч. 1-3 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтями 162 та 164 ГПК України визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2026 року складає 3 328 грн. 00 коп.

Пунктом 2-1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору, який підлягає до сплати, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору, який підлягає до сплати, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (п. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Так, у позовній заяві позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру - визнання 3-х договорів та Акта недійсними, за яку, з урахуванням подачі позовної заяви в електронній формі та застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 10 649,60 грн та вимога майнового характеру - стягнення 16 300 081,20 грн за яку, з урахуванням подачі позовної заяви в електронній формі та застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 195 600,97 грн.

Отже, загальна сума судового збору, яка підлягає сплати за подання даного позову становить 206 250,57 грн.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в передбаченому законом порядку.

При цьому в тексті позовної заяви міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому позивач посилається на положення п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та зазначає, що з огляду на те, що ТОВ СП "Безпека меду" перебуває у судовій процедурі розпорядження майном, а документами наявними в матеріалах справи № 912/2590/25 підтверджується відсутність коштів на рахунках боржника та з огляду на надкритичний стан неплатоспроможності боржника, розпорядник майна боржника, який виступає позивачем за даним позовом заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, господарський суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір").

Так, з аналізу ч.1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Суд зауважує, що відстрочити сплату судового збору можливо лише з урахуванням майнового стану сторони, докази чого мають бути подані заявником разом із клопотанням про таке відстрочення.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочку сплати судового збору, позивач не надає жодних належних та допустимих доказів неможливості сплати судового збору. Позивачем не наведено жодних обставин які б свідчили про наявність умов щодо подальшої можливості сплати судового збору.

Саме лише цитування норми ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" без жодних обґрунтувань не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, а відтак відповідне клопотання позивача є необґрунтованим.

Також суд враховує, що провадження у справі про банкрутство ТОВ СП "Безпека меду" перебуває на стадії розпорядження майном.

Розпорядник майна боржника наділений повноваженнями скликати збори кредиторів боржника та винести на вирішення зборів кредиторів питання про необхідність сплати судового збору за звернення до суду із відповідною заявою, оскільки така заява перш за все спрямована на захист інтересів кредиторів боржника.

Арбітражний керуючий просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по суті заяви, однак незрозуміло які обставини зміняться та яким чином з`явиться можливість сплатити судовий збір за подання цієї заяви при її вирішенні по суті.

ВС КГС в постанові від 14.01.2025 № 904/11028/15 (904/5476/23) зазначив про те, що перебування боржника в процедурі банкрутства не звільняє його від сплати судового збору, а відповідні втирати належать до витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність), відшкодування яких врегульовано положеннями статті 30 КУзПБ.

Згідно з частиною п`ятою статті 30 цього Кодексу кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, суд зазначає, що законодавець визначив джерела та порядок відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі, відповідно до яких відповідні відшкодування арбітражному керуючому здійснюються періодично, а не тільки по завершенні відповідної процедури (розпорядження майном, санації, ліквідації тощо), а забезпечення джерел для оплати витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі, належить до повноважень такого арбітражного керуючого.

При цьому доказів звернення розпорядника майна до комітету кредиторів щодо даного питання не надано.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відхилити.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо оплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів у арбітражного керуючого не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору, а тому підстав для задоволення клопотання арбітражного керуючого Маковія В.М. про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви не має.

Отже, враховуючи відсутність сплати судового збору, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви арбітражного керуючого Маковія В.М. без руху із встановленням строку та способу усунення її недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись Кодексом України з питань банкрутства та ст.ст. 3, 12, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання арбітражного керуючого Маковія В.М. про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву арбітражного керуючого Маковія В.М., поданої в межах справи №912/2590/25 про банкрутство ТОВ СП "Безпека меду" - залишити без руху.

3. Арбітражному керуючому Маковію В.М. усунути встановлені при поданні заяви, недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду:

- належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (докази сплати судового збору в сумі 206 250,57 грн).

4. Роз`яснити Арбітражному керуючому Маковію В.М., що у відповідності до ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали надіслати арбітражному керуючому Маковію В.М. до електронного кабінету.

Суддя В.В.Тимошевська