ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/5017/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, )

До відповідача: Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" (65016, м. Одеса, вул.Авдєєва - Чорноморського, буд. 7, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Граненко М.М.

Представники сторін:

Представник позивача: Верхацький І. В. - на підставі довіреності №147 від 30.12.2025р.;

Представник відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" (далі ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ") про стягнення заборгованості за Договором № 9049-ОСББ(24)-14 постачання природного газу від 15.10.2024р. у розмірі 1 508 304 грн 32 коп., пені у розмірі 229 829 грн 03 коп., 3% річних у розмірі 27 778 грн 10 коп., інфляційних втрат у розмірі 56 561 грн 66 коп.

Ухвалою суду від 22.12.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5017/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.01.2026р. Ухвалою суду від 13.01.2026 р. підготовче засідання відкладено на 05.02.2026 р. Ухвалою суду від 05.02.2026 р. закрито підготовче провадження у справі №916/5017/25, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.2026 р. Ухвалою суду від 03.03.2026р. оголошено перерву у судовому засіданні на 13.03.2026р.

Позивач ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ", своїм правом на захист не скористався, відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвали по справі направлялись до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

За таких обставин. виходячи з положень ст.165 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач у справі, зазначає, що ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" (Споживач) було направлено листа № 45 від 23 вересня 2024 р. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) про приєднання до умов Договору на постачання природного газу, розміщеного за посиланням https://naftogaztrading.com.ua/gaz-dlya-osbb/, на період з вересня 2024 року до 30 квітня 2025 року та,відповідно, надіслано Заяву приєднання до договору постачання природного газу від 23.09.2024р. та інші необхідні для цього документи.

Як стверджує позивач, 15.10.2024р. ним надано Згоду на приєднання до Договору постачання природного газу та повідомлено, що між ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України та ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" укладений Договір постачання природного газу від 15.10.2024р. № 9049-ОСББ(24)-14 (далі Договір) шляхом приєднання Споживача до умов Договору, розміщеного за посиланням: https://naftogaztrading.com.ua/gaz-dlya-osbb/, з врахуванням умов та інформації, зазначених Споживачем в Заяві приєднання до договору постачання природного газу від 23.09.2024р.. Дата набрання (набуття) чинності Договором- 15.10.2024р.

Згідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2022р. № 812 (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

У п. 1.4 Договору визначено, що Договір є договором приєднання у відповідності до ст. 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання Споживача до всіх його умов в цілому. Договір не є публічним договором в розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України.

У відповідності до п. 5.3 Договору сторони погодились, що номер Договору формується Постачальником при укладанні цього Договору та зазначається у Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу.

Згідно п 3.5 Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Позивач відмітив, що всі акти приймання-передачі були підписані сторонами без будь-яких зауважень та повідомив, що на виконання умов Договору протягом листопада 2024р. - березня 2025р. він передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 508 304 грн 32 коп., що підтверджується актами приймання передачі природного газу.

Однак, на твердження позивача, оплату за переданий газ відповідач не здійснив та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 5.1 Договору.

З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу, посилаючись на п. 7.2. Договору, позивачем нараховано пеню, розмір якої складає 229 829 грн 03 коп.

Крім того, посилаючись на норми ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 27 778 грн 10 коп. та інфляційні втрати у розмірі 56 561 грн 66 коп., які також просить стягнути на свою користь.

В якості нормативного обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, судом встановлено, що листом №45 від 23.09.2024р. ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" (Споживач) надало ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) Заяву приєднання до договору постачання природного газу, згідно якої ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" повідомляє Постачальника про приєднання до умов Договору на постачання природного газу та прийняття на себе всіх прав та обов`язків Споживача, визначених Договором.

В вищезазначеній заяві наведено обсяг (об`єм) природного газу, запланований для споживання з вересня 2024р. по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 290.000 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях.

Дана заява приєднання підписана Головою кооперативу Каширкіним В.В. та скріплена печаткою ОК.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.10.2024р. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надано Згоду на приєднання до Договору постачання природного газу, повідомлено про укладенння між сторонами Договору постачання природного газу від 15.10.2024р. № 9049-ОСББ(24)-14 шляхом приєднання Споживача до умов Договору, розміщеного за посиланням: https://naftogaztrading.com.ua/gaz-dlya-osbb/, з врахуванням умов та інформації, зазначених Споживачем в Заяві приєднання до договору постачання природного газу від 23.09.2024р.

Дата набрання (набуття) чинності Договору 15.10.2024р.

Згідно з п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Пунктом 1.4. Договору закріплено, що цей Договір є договором приєднання у відповідності до ст. 634 Цивільного Кодексу України, і може бути укладений лише шляхом приєднання Споживача до всіх його умов в цілому. Цей Договір не є публічним договором в розумінні ст. 633 Цивільного Кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з місяця, в якому Договір набрав чинності відповідно до пункту 13.1 Договору, по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості та відповідно до розрахункових періодів та розподілу, що зазначені Споживачем у Заяві, яка є невід`ємною частиною даного Договору (за умови акцепту Постачальником Заяви в порядку, передбаченому пунктом 1.6 Договору).

Постачання природного газу відповідно до даного пункту Договору та реєстрація Споживача в реєстрі Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється до 30.04.2025 року, відповідно до пункту 3.3 цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору підписанням Заяви Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), відповідно до вимог Кодексу ГТС, за умови набрання чинності даним Договором відповідно до пункту 13.1 цього Договору.

Пунктом 3.5. Договору сторони погодили, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 7-го (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акти), підписані уповноваженим представником Споживача, а саме: акт на Обсяг І (фіксований), акт на Обсяг III (фіксований) та акт на Обсяг II. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пункту 2.1, підпунктів 2.2.3. та 3.5.2 цього Договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього Договору) та вартість (3.5.1. Договору)

Сумарні обсяги за всіма складеними за розрахунковий/звітний період актами мають відповідати обсягам за даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС за цей період.

Якщо Споживач в будь-якому місяці постачання природного газу з 01.09.2024 по 30.04.2025 використав Обсяг III (фіксований), зазначений в рядку «Всього» таблиці Заяви, тоді обсяги природного газу, використані Споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб, Постачальник оформлює документально, як Обсяг П. (п. 3.5.2. Договору).

Якщо Споживач до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, не надав Постачальнику документи, зазначені в підпункті 3.5.1 цього Договору, або сумарні обсяги за актами не відповідають даним остаточної алокації, Сторони оформлюють весь фактично використаний Споживачем природний газ (за даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС у звітному періоді) як Обсяг II.

Якщо у Споживача відсутні замовлені обсяги природного газу у розрахунковому періоді, при цьому Споживач не припинив використання газу, весь фактично використаний у такому розрахунковому періоді газ оформлюється Сторонами як Обсяг II. (п. 3.5.3. Договору).

За матеріалами справи, з листопада 2024 р. по березень 2025 р. Постачальник поставив Споживачеві природний газ на загальну суму 1 508 304 грн 32 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме: акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2024р. на суму 214 942 грн 54 коп.; акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2024р. на суму 303 211 грн 40 коп.; акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2025р. на суму 302 798 грн 30 коп.; акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2025р. на суму 434 197 грн 08 коп.; акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2025р. на суму 253 155 грн.

Господарський суд зазначає, що всі акти приймання-передачі підписано електронними підписами сторін та скріплено електронними печатками без жодних зауважень.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

За умовами п. 5.4. Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перераховується на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим Договором.

Згідно з п. 5.5. Договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ; у четверту чергу - компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання Споживачу.

За п.2 ч.2 ст.13 Закону України Про ринок природного газу споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Таким чином, Споживач ОК «ЖБК "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ", мав належним чином виконувати прийняті на себе зобов`язання щодо оплати вартості спожитого природного газу у визначеному Договором порядку та у визначені строки.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів оплати за переданий газ.

Отже, свої зобов`язання за Договором Споживач належним чином не виконав, у зв`язку з чим суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості за Договором № 9049-ОСББ(24)-14 постачання природного газу від 15.10.2024р. у розмірі 1 508 304 грн 32 коп. підлягає задоволенню.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд зазначає, що сторонами не погоджувався інший термін щодо нарахування пені, а тому до спірних правовідносин застосовуються умови ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Перевірив наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він правильний, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 229 829 грн 03 коп.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевірив наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що він є правильним і стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 27 778 грн 10 коп. та інфляційні втрати у розмірі 56 561 грн 66 коп.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" про стягнення заборгованості за Договором № 9049-ОСББ(24)-14 постачання природного газу від 15.10.2024р. у розмірі 1 508 304 грн 32 коп., пені у розмірі 229 829 грн 03 коп., 3% річних у розмірі 27 778 грн 10 коп., інфляційних втрат у розмірі 56 561 грн 66 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ПРОСТРАНСТВО У МОРЯ" (65016, м. Одеса, вул. Авдєєва - Чорноморського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) заборгованість за Договором № 9049-ОСББ(24)-14 постачання природного газу від 15.10.2024р. у розмірі 1 508 304 грн 32 коп., пеню у розмірі 229 829 грн 03 коп., 3% річних у розмірі 27 778 грн 10 коп., інфляційні втрати у розмірі 56 561 грн 66 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 21 869 грн 68 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 березня 2026 р.

Суддя Н.В. Рога