ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

30 березня 2026 року Справа № 915/1439/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши матеріали заяви Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 47841 від 25.03.2026 (вх. № 4160/26 від 25.03.2026) про встановлення порядку виконання наказу у справі

за позовом: Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, буд. 20, м. Миколаїв, 54027,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Самедової Наілі Ісбендияр кизи, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про: зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення громадського будинку (магазину), скасування державної реєстрації та припинення за відповідачем права власності на громадський будинок (магазин).

25.03.2026 Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Олександрович звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 47841 від 25.03.2026 (вх. № 4160/26 від 25.03.2026) про встановлення порядку виконання наказу № 915/1439/23 виданого 19.12.2025 Господарським судом Миколаївської області, в якій заявник просить суд встановити порядок виконання наказу № 915/1439/23 виданого 19.12.2025 Господарським судом Миколаївської області зобов`язати Фізичну особу-підприємця Самедову Наілю Ісбендияр кизи усунути перешкоди в користуванні Миколаївською міською радою земельною ділянкою, кадастровий номер :02:002:0062, шляхом знесення громадського будинку (магазину) по проспекту Миру, 2Б/10, м. Миколаїв силами та за рахунок Миколаївської міської ради.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розглянувши подану Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву про встановлення способу виконання рішення, суд зазначає таке.

За приписами ч. 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з абз. 1 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

У відповідності до ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок надсилання копій заяви іншим учасникам справи покладається на заявника.

Суд зауважує, що не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Таким чином, належними доказами відправлення учасникам справи копії заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є: 1) документи, що підтверджують надіслання копії заяви та доданих до неї документів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, або 2) опис вкладення у поштове відправлення та документи, що підтверджують надання поштових послуг.

Суд зазначає, що враховуючи норми Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення порядку виконання рішення та додані до неї документи повинна бути направлена шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи (про що необхідно сформувати і надати до суду квитанцію), а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Як вбачається із матеріалів заяви, в якості доказів її направлення іншим учасникам справи суду надано:

- щодо Миколаївської міської ради квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС;

- щодо Фізичної особи-підприємця Самедової Наілі Ісбендияр кизи фіскальний чек Акціонерного товариства «Укрпошта» від 24.03.2026 та Список згрупованих відправлень «Рекомендований лист» за № 51 від 24.03.2026.

Водночас, суд зауважує, що оскільки у відповідача як у фізичної особи-підприємця відсутній обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, то згідно з приписами ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України направлення документів такому учаснику справи має здійснюватися у паперовій формі листом з описом вкладення.

Всупереч наведеному, заявником не дотримано вимог ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, щодо надання до заяви про встановлення порядку виконання рішення (як до заяви яка подається на стадії виконання судового рішення) доказів її надсилання (надання) іншим учасникам справи, зокрема відповідачу, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Так, до заяви не надано доказів надсилання її відповідачу у справі листом з описом вкладення, внаслідок чого господарський суд не має можливості переконатись у тому, що вказаному учаснику справи було направлено саме ту заяву, з якою відділ ДВС звернувся до суду. Крім того, суд наголошує, що відповідна заява № 47841 від 25.03.2026 була сформована заявником в системі «Електронний суд» та скріплена електронним підписом представника 25.03.2026, в той час як документи, поіменовані заявником у переліку додатків до заяви як «докази направлення» датовані 24.03.2026, що додатково свідчить про неможливість ототожнення заяви поданої до суду 25.03.2026 та документів, які були направлені відповідачу 24.03.2026.

Враховуючи викладене, заява Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 47841 від 25.03.2026 (вх. № 4160/26 від 25.03.2026) про встановлення порядку виконання наказу у справі № 915/1439/23 виданого 19.12.2025 Господарським судом Миколаївської області не відповідає приписами ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, заяву Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 47841 від 25.03.2026 (вх. № 4160/26 від 25.03.2026) слід повернути заявнику без розгляду.

При цьому, у зв`язку із поданням Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяви № 47841 від 25.03.2026 (вх. № 4160/26 від 25.03.2026) через систему «Електронний суд», суд не здійснює її фактичне повернення заявнику.

Таким чином, керуючись ст. 170, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 47841 від 25.03.2026 (вх. № 4160/26 від 25.03.2026) про встановлення порядку виконання наказу у справі № 915/1439/23 виданого 19.12.2025 Господарським судом Миколаївської області повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.О. Семенчук