ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/988/24

За заявою: ОСОБА_1

про неплатоспроможність

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- Цимбал А.А. (в режимі відеоконференції ) - представник заявника;

- Арбітражний керуючий Бігдан О.А. (в режимі відеоконференції) - керуючий реструктуризацією.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/988/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.04.2025, зокрема, відкрито провадження у справі №906/988/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Бігдана Олексія Антоновича; оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

26.06.2025 до Господарського суду Житомирської області, через систему "Електронний суд", від Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" надійшла заява №КНО-44.2.2/508 від 26.06.2025 про грошові вимоги до боржника.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.06.2025 прийнято зазначену заяву та призначено її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.01.2026 призначено наступне судове засідання на 19.03.2026 для розгляду справи та заяви Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" №КНО-44.2.2/508 від 26.06.2025 про грошові вимоги до боржника.

У попередньому засіданні 19.03.2026 розглядалась заява Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" №КНО-44.2.2/508 від 26.06.2025 про грошові вимоги.

Представник Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" в засідання суду 19.03.2026 не з`явився.

Представник заявника в засіданні суду заперечив проти вимог Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк". При цьому зазначив, що кредитні відносини між божником та банком існують.

Керуючий реструктуризацією в засіданні суду 19.03.2026 проти вимог заперечив.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника кредитора, суд встановив наступне.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу про банкрутство, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяву подано з пропуском встановленого строку.

Згідно частини 4 статті 45 Кодексу про банкрутство, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до частини 2 статті 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Боржник у своїх запереченнях вказує про наступне.

Кредит за заявою №501 від 07.02.2022. Кредитор надає Публічну пропозицію, яка діє з 01.11.2024 року, тобто через один рік після підписання заяви. У документі, який має назву «Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» відсутній підпис Позичальника про ознайомлення та Кредитором не наданий доказ що Доманчук дійсно ознайомився із цим документом. Виписка по рахунку з 07.02.2022 по 07.04.2025 не містить значення видачі кредиту, не містить залишків по рахунку, не містить відомостей про кінцеву заборгованість. Кредитор не надав жодного доказу перерахування на рахунок кредитних коштів або встановлення кредитного ліміту. Документ, який має назву «Розрахунок заборгованості....станом на 07.04.2025р.» не є первинним документом, складений представником по Довіреності і відображає залишок по заборгованості в розмірі 23040,11грн. Але, додає до заборгованості по відсоткам 14 984,07 грн. З розрахунку заборгованості не вбачається нарахування відсотків та не зараховуються внесені Боржником кошти на рахунок в погашення боргу за відсотками. Є не зрозумілим яким чином Кредитор нараховував заборгованість по відсоткам. Із розрахунку заборгованості не відомо яка сума кредиту була видана Боржнику або який кредитний ліміт був встановлений Боржнику та на яку суму нараховується заборгованість. Даний факт і не вбачається з виписки по рахунку. Розрахунок заборгованості передбачає нарахування боргу по відсоткам та тілу кредиту після спливу терміну договору, після 07.02.2023 року. Кредитор не надає жодного доказу про пролонгацію договору після спливу терміну основного договору. Отже самостійне нарахування заборгованості після спливу терміну договору є незаконним та підлягає скасуванню. Паспорт споживчого кредиту не є підтвердженням укладення кредитного договору (Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту). Кредитор не надав жодного підтвердженого доказу про отримання кредиту, про обов`язок сплачувати відсотки, про графік погашення заборгованості, підписання кредитного договору тощо. Виписка, яка надана Кредитором не має належного оформлення (відсутня печатка Банку та підпис відповідальної особи Банку). Розрахунок заборгованості аналогічно не містить підпису та складений представником Г.М. Киричук, але представником Кредитора у справі є інша особа. Виписка не містить посилання на договір, укладений з позичальником, не містить відомостей про залишок на рахунку (кінцевий баланс). Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність не можна вважати складовими частинами укладеного між Відповідачем та Позивачем кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відповідно до Розрахунку заборгованості вбачається, що своїми діями Боржник не надавав дозволу на пролонгацію Кредитного договору, а Кредитор не мав права відповідно застосовувати автоматичну пролонгацію в односторонньому порядку. Нарахування відсотків після закінчення терміну дії Кредитного договору між вказаними сторонами є нікчемним, тому що кредитор і позичальник не досягнули згоди з усіх істотних умов змін до договору. До Додаткових пояснень Кредитор не надає Публічну пропозицію, яка діє з 07.02.2022 року (до заяви надано від листопада 2024 року), не наводить правових підстав не надання такого документу. Кредитор не надає жодного доказу перерахування на рахунок кредитних коштів або встановлення кредитного ліміту. Кредитор до Додаткових пояснень не надає належним чином сформований розрахунок за Заявою № 501 від 07.02.2022 року. Розрахунок заборгованості, який долучений до заяви про грошові вимоги, передбачає нарахування боргу по відсоткам та тілу кредиту після спливу терміну договору, після 07.02.2023 року. Кредитор не надав доказу про пролонгацію договору після спливу терміну основного договору. Отже самостійне нарахування заборгованості після спливу терміну договору є незаконним та підлягає скасуванню. Кредитор не надав жодного підтвердженого доказу про отримання кредиту, про обов`язок сплачувати відсотки, про графік погашення заборгованості, підписання кредитного договору тощо. Представник кредитора до Додаткових пояснень так і не надав належним чином оформлену виписку по рахунку за Заявою № 501 від 07.02.2022 року.

Кредит за Заявою № від 24.11.2023. У Заяві № від 24.11.2023 року Доманчук М.А. просив надати кредит на споживчі цілі, сума 10 000,00 грн. строком на 24 місяці. Заява № від 24.11.2023 року має посилання на підписання електронним підписом. Дана заява є електронним документом, до якого застосовуються правила подання електронних доказів. Електронний документ, поданий в паперовому вигляді є неналежним та допустимим доказом. Кредитор надає Публічну пропозицію, яка діє з 01.11.2024 року, тобто через один рік після підписання заяви. У документі, який має назву «Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» відсутній підпис Позичальника про ознайомлення та Кредитором не наданий доказ що Доманчук дійсно ознайомився із цим документом. У Заяві № від 24.11.2023 року зазначено, що кредит видається на рахунок НОМЕР_2 , але кредитор надає виписку по рахунку НОМЕР_3 , та сама виписка містить невідомі рахунки. Виписка по рахунку з 24.11.2023 по 07.04.2025 містить значення видачі кредиту в розмірі 10 000, 00 грн. на невідомий рахунок, який є відмінним від рахунку, зазначеного у заяві від 24.11.2023 року. Доказів того, що вказаний у виписці рахунок належить Доманчуку кредитор не надає. Також у виписці по рахунку з 24.11.2023 по 07.04.2025 не має доказів витрачання грошових коштів, а тільки має значення «Автоматична рекласифікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену з-но кред. Договору № від 24.11.2023». Платіжна інструкція від 24.11.2023 року має доказ переказу кредитних коштів на рахунок 6289342, який відповідно Заяви № належить Кредитору і використовується для погашення заборгованості. Документ, який має назву «Розрахунок заборгованості....станом на 07.04.2025р.» не є первинним документом, складений представником по Довіреності і відображає залишок по заборгованості в розмірі 10 000,00 по тілу кредиту та 0,86грн. по відсоткам; Кредитор включає у заборгованість щомісячну комісію в загальному розмірі 4 812,92 - що суперечить вимогам законодавства України про споживче кредитування та є незаконною. Із розрахунку заборгованості не відомо яка сума кредиту була видана Боржнику. Паспорт споживчого кредиту не є підтвердженням укладення кредитного договору (Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту). Кредитор не надав жодного підтвердженого доказу про отримання кредиту, про обов`язок сплачувати відсотки, про графік погашення заборгованості, підписання кредитного договору тощо. Виписка, яка надана Кредитором не має належного оформлення (відсутня печатка Банку та підпис відповідальної особи Банку), містить невідомі рахунки (навіть сформована не за тим рахунком, який зазначений у Заяві). Виписка не містить посилання на договір, укладений з позичальником, не містить відомостей про залишок на рахунку (кінцевий баланс). До Додаткових пояснень Кредитор не надає Публічну пропозицію, яка діє з 24.11.2023 року (до заяви надано від листопада 2024 року), не наводить правових підстав ненадання такого документу. Представник Кредитора не надає виписку за рахунком НОМЕР_2 відповідно до заяви № від 24.11.2023. Виписка по рахунку з 24.11.2023 по 07.04.2025 містить значення видачі кредиту в розмірі 10 000,00 грн. на невідомий рахунок, який є від`ємним від рахунку, зазначеного у заяві від 24.11.2023 року. Доказів того, що вказаний у виписці рахунок належить Доманчуку кредитор до Додаткових пояснень так і не надає. У Додаткових поясненнях представник Кредитора не наводить аргументування, чому у виписці по рахунку з 24.11.2023 по 07.04.2025 не має доказів витрачання грошових коштів, а тільки має значення «Автоматична рекласифікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену з-но кред. Договору № від 24.11.2023». У Додаткових поясненнях представник Кредитора не наводить аргументування, чому Платіжна інструкція від 24.11.2023 року має доказ переказу кредитних коштів на рахунок 6289342, який відповідно Заяви № належить Кредитору і використовується для погашення заборгованості. Представник Кредитора у Додаткових поясненнях не наводить жодної норми у правомірність нарахування заборгованості щомісячної комісії в загальному розмірі 4 812,92 грн. - що суперечить вимогам законодавства України про споживче кредитування та є незаконною. Представник Кредитора надає новий розрахунок заборгованості, але з розрахунку заборгованості не відомо яка сума кредиту була видана Боржнику. Кредитор так і не надав жодного підтвердженого доказу про отримання кредиту, про обов`язок сплачувати відсотки, про графік погашення заборгованості, підписання кредитного договору тощо. Представник кредитора до Додаткових пояснень так і не надав належним чином оформлену виписку по рахунку відповідно до заяви № від 24.11.2023.

Керуючий реструктуризацією майна боржника у своєму відзиві зазначає про наступне.

Заборгованість в розмірі 38 024,18грн.

Відповідно до заяви, Кредитор зазначає про укладення між Банком та Боржником Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) шляхом підписання Боржником заяви № 501 від 07.02.2022р. на приєднання до Договору. Відповідно до вказаної заяви боржнику відкритий поточний рахунок у валюті UAH для власних потреб; видано Кредитну картку, та встановлений кредитний ліміт у сумі 30 000,00 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 47,88% річних. Розрахунковий день - 30 число кожного місяця. Як стверджує Кредитор, станом на 07.04.2025 заборгованість Боржника за кредитним договором №501 від 07.02.2022р. склала 38 024,18 грн., з яких: 23040,11 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 14984,07грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до заяви Кредитор стверджує, що Договір укладений між Банком та Боржником шляхом приєднання, у зв`язку із чим зазначений договір складається з публічної частини, якою встановлені загальні правовідносини між сторонами, та копію якої Кредитором долучено до заяви, та з індивідуальної частини, якою встановлені умови договору, визначені ч.2 ст.9 Закону. Одночасно, індивідуальної частини Договору, якою, в тому числі, встановлені відповідні умови використання Боржником наданого Банком кредитного ліміту, Кредитором не надано. У зв`язку із чим неможливо встановити умови, на яких Кредитором надавалися послуги в межах публічного договору, до якого приєднався Боржника. Крім того, надані представником Кредитора документи під назвою «виписка з особового рахунку» не мають жодної ознаки їх складання банківською установою (печатка банка, ПІБ, посада та підпис уповноваженої особи тощо); не містять посилання на дату та номер кредитного договору, на виконання якого здійснюються відповідні платежі, та інше. Також згідно виписки вбачається, що Кредитором в односторонньому порядку здійснювалися списання з карткового рахунку Боржника в якості відсотків за користування кредитом. Проте, за умови відсутності доказів укладення між Боржником та Кредитором кредитного договору, наведена виписка також не може бути визнана належним доказом наявності заборгованості Боржника перед Кредитором. В свою чергу, розрахунок заборгованості не є первинним документом, що підтверджує наявність заборгованості відповідної особи. Наведений розрахунок у частині заборгованості за кредитними коштами, не співпадає з наданими Кредитором документами під назвою «виписка по особовим рахункам». Отже, відповідно до наведеного, Кредитором до заяви про грошові вимоги до Боржника не долучені належні докази як укладення між Банком та Боржником кредитного договору, в тому числі з обов`язком сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі, зазначеному Кредитором, так і докази надання Боржнику кредитних коштів, повернення яких має право вимагати Кредитор.

Заборгованість в розмірі 14 813,78грн.

Відповідно до заяви, Кредитор зазначає про укладення між Банком та Боржником Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) шляхом підписання Боржником заяву № від 24.11.2023р. на приєднання до Договору. Відповідно до вказаної заяви Боржнику виданий споживчий кредит у сумі 10000,00грн. на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,01% та процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією від 24.11.2023. Станом на 07.04.2025 заборгованість боржника за кредитним договором № від 24.11.2023 склала 14 813,78грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 0,86 грн. - заборгованість за процентами; 4 812,92грн. - заборгованість за комісією. Кредитором не надано належних доказів підписання Боржником Заяви про приєднання до Договору (яка, фактично, є договором про надання споживчого кредиту). Адже, як вбачається з долученої заяви про приєднання, зазначена заява підписана Боржником та Кредитором електронним підписом. Надана Кредитором паперова копія заяви, підписана сторонами електронним підписом, не є належним доказом її підписання як Боржником, так і Кредитором. Крім того, як вбачається із наведеної заяви, кредитні кошти мали бути видані Кредитором шляхом перерахування на рахунок Боржника НОМЕР_2 . Одночасно, відповідно до наданого в якості доказу документу під назвою «виписка з банківського рахунку», вбачається, що виписка надана по рахунку НОМЕР_3 . В той час як кошти, згідно вказаної виписки, перераховані нібито на рахунок Боржника НОМЕР_4 . В той же час, доказів того, що вказаний у виписці рахунок належить саме Боржнику, Кредитором не надано. Також відзначає, що, як вбачається з наданої виписки, вона не містить будь-яких транзакцій по рахунку, а лише містить значення «Автоматична рекласифікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену з-но кред. Договору № від 24.11.2023». При цьому, як вбачається з наданої Кредитором платіжної інструкції №73462167.62536.25578 від 24.11.2023, ця інструкція підтверджує перерахування коштів на рахунок НОМЕР_4 , який, відповідно Заяви № , належить Кредитору і використовується для погашення заборгованості. Отже, внаслідок наведеного, відсутні докази як отримання, так і витрачання Боржником нібито наданих Кредитором кредитних коштів. Відповідно, беручи до уваги наведене, відсутні правові підстави для нарахування Кредитором відсотків за користування кредитними коштами, згідно наданого розрахунку заборгованості. Виходячи з вищевикладеного, вважає, що грошові вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 у справі №906/988/24, не підлягають визнанню в повному обсязі, як такі, що не підтверджуються належними доказами.

Суд зазначає про те, що в ухвалі Господарського суду Житомирської від 08.04.2025 за наслідками дослідження наданих заявником документів, судом встановлено, що у заявника наявна заборгованість перед наступними кредиторами:

1) Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк";

2) Акціонерним товариством "Ідея Банк".

На загальну суму 308 364,06грн.

Ухвала набрала законної сили 08.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.05.2025 визнано вимоги Акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 на суму 219 235,75грн. боргу та 6 056,00грн. судового збору.

Судом встановлено, що вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до боржника грунтуються на заявах на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

1. Між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" та боржником підписано Заяву № 501 від 07.02.2022 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику відкритий поточний рахунок у валюті UAH для власних потреб, видано Кредитну картку миттєвого випуску (не персоніфікованої) та встановлений кредитний ліміт у сумі 30000,00 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 47,88% річних. Розрахунковий день - 30 число кожного місяця.

Станом на 07.04.2025 заборгованість боржника за кредитним договором №501 від 07.02.2022 склала 38 024,18 грн., з яких: 23 040,11грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 14 984,07 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією.

2. Між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" та боржником підписано Заяву № від 24.11.2023 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику видано споживчий кредит у сумі 10 000,00 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,01% та процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2,99%.

Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією від 24.11.2023.

Станом на 07.04.2025 заборгованість боржника за кредитним договором № від 24.11.2023 склала 14 813,78грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 0,86 грн. - заборгованість за процентами; 4 812,92грн. - заборгованість за комісією.

Загальна сума грошових вимог за кредитними договорами станом на 07.04.2025 склала 52837,96 грн.:

- 38 024,18 грн. - за договором № 501 від 07.02.2022;

- 14 813,78грн. - за договором № від 24.11.2023.

Вимоги Банку ґрунтуються на підписаних Боржником заявах на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО), виписках та платіжній інструкції, які засвідчені ЕП представника Банку.

Розділ 6.2. ПУБЛІЧНОЇ ПРОПОЗИЦІЇ АТ «ПУМБ» НА УКЛАДЕННЯ ДОГОВОРУ КОМПЛЕКСНОГО БАНКІВСЬКОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ ФІЗИЧНИХ ОСІБ (у редакції від «01» листопада 2021 і яка долучена до заяви) врегульовує можливість такого підписання.

П. 6.2.1. ДКБО, при електронній взаємодії Клієнт може використовувати Автентифікаційні дані в електронній формі з метою їх приєднання або створення логічного зв`язку з іншими даними в електронній формі для підписання цих даних. Такі Автентифікаційні дані в електронній формі визнаються Сторонами простим електронним підписом (надалі за текстом цієї частини Договору - «ЕП»).

Клієнт, накладаючи ЕП, може підтверджувати власне волевиявлення на здійснення операцій та/або підтвердження фактів складання/ ознайомлення/ підписання електронних повідомлень/ правочинів тощо (надалі за текстом цієї частини - «електронні документи») у місцях надання Банком послуг або через Дистанційні канали обслуговування.

П. 6.2.3. ЕП містить відомості про Клієнта (прізвище, ім`я та по батькові) і дату підписання електронного документа і засвідчує факт формування і підписання Клієнтом документа в електронному вигляді. ЕП генерується засобами інформаційної системи, яка застосовується Банком задля створення, оброблення, зберігання електронних документів, як алфавітно-цифрова послідовність одноразового використання, та направляється на Номер мобільного телефону Клієнта. ЕП генерується при ініціюванні Клієнтом запиту на створення електронного документу при дотриманні його конфіденційності після проведення автентифікації Клієнта, в тому числі за допомогою встановлення факту коректного введення Клієнтом Автентифікаційних даних через обраний Дистанційний канал обслуговування або пред`явлення Клієнтом представнику Банку документа, що посвідчує особу.

П. 6.2.4. Електронний документ вважається підписаним ЕП Клієнта якщо згенерований ЕП збігається з введеним та/ або наданим Клієнтом за умови, що час його дії не минув. Перевірка ЕП та доведення цілісності електронних даних, на які накладений ЕП здійснюється Банком з використанням його програмно-технічних та інших засобів шляхом встановлення факту дотримання умов даного пункту Договору. У разі негативного результату перевірки ЕП, Банк відмовляє Клієнту в прийомі електронного документа. Документи, підписані ЕП Клієнта, визнаються рівнозначними документам на паперовому носії, підписаними власноручним підписом Клієнта.

За наведеними пунктами ДКБО саме Банк перевіряє та підтверджує факт проставлення ЕП клієнтом у програмному забезпечені і де власником виступає саме БАНК.

Клієнт підписує заяву або через додаток, який належить Банку та використовується боржником, або проходить перевірку особи через додаток ДІЯ.

На підтвердження факту підписання заяви надано роздруківку з номеру телефону Боржника де засвідчено обставину обміну електронними повідомленнями.

У даному випадку клієнт підписав Заяву через додаток Банку з використанням свого особистого номеру телефону, який відображено у заявах. Учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України). Таким чином подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (Постанова ВС від 19 січня 2021 року у справі № 922/51/20).

Факт отримання та користування кредитними коштами боржник визнає у своїй заяві про неплатоспроможність, що подана до суду.

У доповнення до наведеного та на підтвердження факту правомірності укладеного правочину між Боржником та Банком заявник просить Суд звернути увагу на актуальні висновки Верховного суду де стороною є АТ "Перший Український Міжнародний банк" описані аналогічні обставини:

- висновок Верховного суду від 28 травня 2025 року № 758/7781/23 де стороною правочину є АТ «ПУМБ»,- « Цим самим суди, у тому числі, мотивовано відхилили заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про недійсність кредитного договору, зазначивши, що позивач певний час виконував умови договору, тобто погоджувався з його умовами не ставив питання про його розірвання. Верховний Суд погоджується з такими висновками судів. У цій ситуації вони є доречними.»

Далі за текстом: Верховний Суд вважає, що суди дійшли правильного висновку про те, що вимоги законодавства про надання споживачу інформації перед укладенням кредитного договору відповідачем належно виконані, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Доказів зворотного позивачем судам не надано, хоча його процесуальним обов`язком є доведення позовних вимог (статті 12, 81 ЦПК України).

Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому виконував його, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов кредитування та уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, при цьому ознак для кваліфікації умов договору несправедливими колегією суддів також не встановлено. При цьому позивач при укладенні договору діяв свідомо і повністю розумів природу кредитного договору, свої зобов`язання за ним та обсяг своєї відповідальності»

У оскаржуваних рішеннях Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що підписанням заяви боржниця прийняла публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ». Відповідно до умов заяви Боржниця просить банк відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, а також встановити кредитний ліміт у сумі 30 000,00 грн. Реальна річна процентна ставка складає 58,99%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 37528,42 грн. (витяг з тексту рішень).

Наступний висновок Верховного Суду у справі № 910/2578/24 від 01 липня 2025 року де стороною є також АТ «ПУМБ» і судами досліджувалися аналогічні умови договору і відповідно жодних порушень істотних умов договору не виявили.

«П. 65. Ураховуючи викладене, а також враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується із тим, що ОСОБА_ 1 , підписавши заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб прийняв пропозицію банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, що свідчить про дотримання форми договору, визначеної законом.».

Щодо правомірності нарахування комісії за користування кредитними коштами.

Кредитор зазначає про те, що право Банку встановлювати щомісячну комісію за обслуговування споживчого кредиту передбачено: статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»: банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми; Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Ст. ст. 1, ч. 2 ст. 8, ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»: Споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит.

У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Банк наголошує, що обслуговування споживчого кредиту за яке в погоджених сторонами Кредитних договорах встановлено щомісячну комісію є самостійною банківською послугою не забороненою діючим законодавством України, з якою погодився Позичальник (Боржник) підписавши Кредитні договори без заперечень та частково сплативши щомісячну комісію.

Нарахована Банком комісія не стосується надання інформації раз чи декілька раз на рік чи місяць про стан рахунку чи розмір заборгованості.

Посилання на практику Верховного суду стосовно нікчемності комісії за надання інформації жодним чином не стосується наведених правовідносин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.06.2021 р. у справі № 201/10403/19 (провадження № 61- 7416св20) зробив наступний висновок: «Правомірність нарахування самої комісії, з нарахуванням якої не погоджується в позовній заяві позивач, може бути предметом дослідження судом при визначенні заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1734-VIII споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла, у подальшому виконувала його умови та покладені на неї договірні зобов`язання, сплачуючи кредит, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі його оспорюваних умов. Суд бере до уваги, що позивач, незважаючи на зазначену в позовній заяві незгоду із комісією за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у разі порушення позичальником зобов`язань, таким своїм правом не скористалася.

Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором №501 від 07.02.2022.

Боржник користувався кредитними коштами з 09.02.2022р. Строк користування кредитним лімітом був погоджений сторонами у 12 місяців з подальшою пролонгацією на той самий строк за відсутності заперечень сторін (чітко зазначено у заяві, яка підписана боржником). Жодних заперечень при продовженні строку боржник не висловлював та продовжував користуватися кредитним лімітом. Даний факт відображено у виписці.

У долученому до заяви розрахунку заборгованості відображено періоди користування кредитними коштами та суми повернення кредитних коштів у підсумку на кінець місяця.

Розрахунок заборгованості сформовано автоматично із врахуванням руху коштів по рахунку боржника.

Заява № від 24.11.2023 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику видано споживчий кредит у сумі 10000,00 грн. (у виписці відображено факт зарахування коштів на поточний рахунок) на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,01% та процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2,99%.

Боржник скористався усією сумою кредиту. За весь період користування боржник не погашав заборгованість згідно графіку погашення. Не сплачував нараховані відсотки та комісію. Відповідно щомісячні платежі у виписці автоматично рекласифікувалися з поточної на прострочену заборгованість.

24.04.2025р. востаннє здійснено нарахування відсотків за кредитом, тобто на 18 місяць користування кредитними коштами в межах погодженого 24 місячного терміну.

Згідно роздруківки скриншоту з мобільного телефону боржника, кредитором за угодою № було запропоновано боржнику сплатити 11 742,30грн. (менше ніж заявлено). 3071,97 грн. - підлягає прощенню (т.4 а.с. 106).

Однак, зазначене повідомлення залишилось без реагування заявником.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, нарахування відсотків здійснювалося у межах термінів погоджених у кредитних договорах та в межах строків позовної давності.

Всупереч вищезгаданим нормам цивільного законодавства ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Банком щодо повернення кредитів, нарахованих відсотків - не виконав.

Крім того, суд зазначає про те, що правові, організаційні засади формування та ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, порядок діяльності таких бюро встановлено нормами Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" (далі - Закон № 2704-IV).

Статтею 3 Закону № 2704-IVвизначено його термінологію, зокрема: "кредитна історія" - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; "кредитний звіт" - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії; "кредитний правочин" - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

Фізична особа-боржник, яка звернулася до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, у розумінні Закону № 2704-IVє суб`єктом кредитної історії.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2704-IV джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються користувачем до Бюро та відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел.

Перелік інформації, що містить кредитна історія, визначений статтею 7 Закону № 2704-IV, відповідно до пункту 2 частини 1 якої це відомості про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: відомості про кредитний правочин (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину), суму зобов`язання за укладеним кредитним правочином, вид валюти зобов`язання, строк і порядок виконання кредитного правочину, відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином, дату виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір та стадія погашення, відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо), відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

Наявність заборгованості боржника перед кредитором, по вищевказаним зобов`язанням, підтверджується також витягом з УБКІ (т.1 а.с.160-174).

З витягу УБКІ вбачається, що станом на 02.09.2024 сума поточної заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" складає:

- 30 679,85грн. - за договором № 501 від 07.02.2022;

- 12 701,21грн. - за договором № від 24.11.2023.

З огляду на вищезазначене, суд не приймає заперечення щодо заявлених вимог.

Факт наявності кредитних відносин боржником не заперечується, при цьому вимоги не визнаються.

Судом встановлено, що боржником Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" було включено до списку кредиторів при подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Заперечення боржника та керуючого реструктуризацією не спростовують доводи кредитора щодо заявлених вимог та факту отримання кредитів.

Судом здійснено перерахунок заявлених вимог та встановлено, що заборгованість нарахована вірно.

За таких обставин, вимоги кредитора обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають визнанню.

Вимоги кредитора заставою (іпотекою) майна боржника не забезпечені.

Кредитор не є заінтересованою особою стосовно боржника.

Судовий збір, сплачений за розгляд заяви зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, у зв`язку з чим, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України на боржника покладається сплата судового збору, сплачена кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку заяву Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" №КНО-44.2.2/508 від 26.06.2025 про грошові вимоги - задовольнити; визнати вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 на суму 52 837,96грн. - боргу та 4844,80грн. судового збору.

Керуючись статтями 45, 47, 64, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" №КНО-44.2.2/508 від 26.06.2025 про грошові вимоги задовольнити.

2. Визнати вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 на суму 52 837,96грн. боргу та 4 844,80грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України та статтею 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дата складання повного тексту ухвалу: 24.03.2026.

Суддя Гнисюк С.Д.