ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 рокуСправа № 912/645/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Коваленко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/645/25 від 31.03.2025

за позовом: Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, код ЄДР 02910025, вул. Євгена Чикаленка, 11, м. Кропивницький, 25002, в інтересах держави в особі:

позивача 1.: Східного офісу Держаудитслужби, код ЄДР 40477689, вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2, м. Дніпро, 49101, в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, код ЄДР 41127387, вул. Архітектора Паученка, 64/53, м. Кропивницький, 25006

позивача 2.: Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Соколівська сільська рада), код ЄДР 04364905, вул. Шевченка, 23, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27641

до відповідача 1.: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (далі - ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС"), код ЄДР 41427817, вул. Петра Сагайдачного, 25, літ. Б, офіс 5, м. Київ, 04070

відповідача 2.: Відділу освіти Соколівської сільської ради (далі - ВО Соколівської сільської ради), код ЄДР 41830324, вул. Шевченка, 23, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27641

про визнання недійсними додаткових угод до договору №25 від 20.01.2022 та стягнення коштів у розмірі 110 086,29 грн,

ПРЕСТАВНИКИ:

від прокуратури - Топонар Н.С., посвідчення №075395 від 01.03.2023;

від позивача 1. - Тодорова О.Л. (в порядку самопредставництва), витяг з ЄДР;

від позивача 2. - Данілова А.М. (в порядку самопредставництва), витяг з ЄДР;

від відповідача 1. - участі не брали;

від відповідача 2. - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Східного офісу Держаудитслужби, в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Соколівської сільської ради до ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", ВО Соколівської сільської ради про визнання недійсними додаткових угод до договору №25 від 20.01.2022 та стягнення коштів у розмірі 110 086,29 грн з вимогами:

1. Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 01.09.2022 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" () та відділом освіти Соколівської сільської ради ().

2. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 18.11.2022 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" () та відділом освіти Соколівської сільської ради ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 29.12.2022 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" () та відділом освіти Соколівської сільської ради ().

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" () на користь загального фонду бюджету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області () надмірно отримані кошти за договором №09-181 від 15.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу в сумі 110 086,29 грн.

5. Судові витрати сплачені Кіровоградською обласною прокуратурою за даною позовною заявою у розмірі 9 689,6 грн. стягнути з Відповідачів на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

6. Про дату та час розгляду справи повідомити сторони у справі, Кіровоградську обласну прокуратуру.

14.03.2025 до господарського суду від Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області надійшло клопотання №51-78-2720ВИХ-25 від 14.03.2025 долучити до матеріалів справи копію наказу №383к від 25.12.2023 (оригінал знаходиться в Офісі Генерального прокурора) та копію наказу №208к від 01.04.2021 (оригінал знаходиться в Кіровоградській обласній прокуратурі).

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що відповідно до умов договору №25 від 20.01.2022 та додаткових угод №1-3, якими внесені зміни до істотних умов договору, Споживачем безпідставно надміру сплачено, а ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" безпідставно отримано кошти на загальну суму 110 086,29 грн, яка є різницею між фактично сплаченою сумою коштів за договором №25 від 20.01.2022 в розмірі 1 652 220,00 грн та сумою коштів, яка підлягала сплаті відповідно до умов основного договору №25 від 20.01.2022 в розмірі 1 542 133,91 грн. Вбачається, що ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" не виконано належним чином свої договірні зобов`язання щодо поставки товару у визначений строк та у визначеному об`ємі, у зв`язку з чим відділом освіти Соколівської сільської ради безпідставно перераховано, а ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" безпідставно набуто кошти у сумі 110 086,29 грн відповідно до договору №25 від 20.01.2022.

Крім того, 31.03.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від Кропивницької окружної прокуратури надійшла заява №б/н від 29.03.2025, відповідно до якої на виконання ухвали господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2025 Кропивницькою окружною прокуратурою скеровано уточнену позовну заяву від 24.03.2025 за №51-78-3095ВИХ-25. Разом з тим, при викладенні п. 4 позовних вимог допущено технічну помилку, а саме зазначення невірного номеру договору про постачання електричної енергії. З огляду на викладене, направляють позовну заяву із виправленою технічною помилкою та просять розглянути позов прокурора в даній редакції (№51-78-3346вих-25 від 28.03.2025).

Ухвалою від 31.03.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/645/25, ухвалив справу №912/645/25 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 29.04.2025 - 11:00, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

11.04.2025 до господарського суду від позивача 1. через систему "Електронний суд" надійшла заява №б/н від 11.04.2025, відповідно до якої Управління Східного офісу Держаудитслужби вважає що позовна заява за позовом заступника керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" - про визнання недійсним додаткових угод та стягнення 110 086,29 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому Східний офіс Держаудитслужби підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

17.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача 1. в межах строку, встановленого судом, надійшов відзив №б/н від 16.04.2025 на позовну заяву Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області у справі №912/645/25 з вимогами:

1. Прийняти відзив на позов у даній справ №912/645/25.

2. Зупинити провадження у даній справі №912/645/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

3. У задоволенні позову Керівнику Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби у Кіровоградській області та Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" та Відділу освіти Соколівської сільської ради про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 01.09.2022, № 2 від 18.1.2022 та № 3 від 29.12.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 25 від 20.01.2022 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на користь загального фонду бюджету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області надмірно отримані кошти у сумі 110 086,29 грн. - відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування поданого відзиву зазначено таке.

Відповідач 1. вважає, що додаткові угоди №1, №2 та №3 укладені між відповідачами у відповідності до п. 1 та 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з коливанням ціни одиниці товару на ринку у бік збільшення, відповідне коливання ціни підтверджене довідками ТПП, що є належним доказом коливання ціни на ринку, внесення змін не призвело до збільшення вартості договору про закупівлю, а також у зв`язку з зменшенням обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

За твердженням відповідача 1., зазначені додаткові угоди не підлягають визнанню недійсними, адже коливання ціни на ринку електричної енергії підтверджене крім цінових довідок ТПП також загальнодоступною інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті АТ Оператор ринку.

Враховуючи значне коливання ціни одиниці товару у бік збільшення, ціна одиниці товару електричної енергії за додатковою угодою №1 від 01.09.2022 збільшилась з 3,7079975 грн за 1 кВт*год до 4,498 грн за 1 кВт з ПДВ, що відсотковому значенні становить: (4,498/3,7079975)*100-100=8,9% (порівняно з умовами Договору), а за додатковою угодою №2 від 18.11.2022 збільшилась з 4,498 грн за 1 кВт з ПДВ до 4, грн за 1 кВт з ПДВ, що відсотковому значенні становить: (4,/4,498)*100100=9,0% (порівняно з умовами додаткової угоди № 1 від 01.09.2022), що не перевищує 10% зміни ціни одиниці товару (порівняно з умовами Договору), коливання ціни на ринку у бік збільшення підтверджене довідкою ТПП та не призвело до збільшення суми Договору.

При цьому, за твердженням відповідача 1., додаткова угода №3 від 29.12.2022, укладена між відповідачами на підставі п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з зменшенням обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника. Отже, зазначена додаткова угода також відповідає умовам Договору та вимогам Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідач 1. звертає увагу суду, що наразі існує діалектична суперечність між правовою визначеністю норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 600/1908/20-а та Мінекономіки, що є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, у тому числі, у сфері закупівель.

18.04.2025 в межах строку, встановленого судом, від Кропивницької окружної прокуратури через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив №б/н від 18.04.2025 (у порядку ст. 166 ГПК України), відповідно до якої на теперішній час докази прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 до свого провадження та призначення її до розгляду відсутні, а отже немає підстав для зупинення провадження у даній справі у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України. На підставі викладеного вважає, що позов керівника Кропивницької окружної прокуратури є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а доводи відповідача у відзиві є безпідставними та необґрунтованими.

21.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача 1. надійшло клопотання №б/н від 21.04.2025 про виправлення описки у відзиві на позов у справі №912/645/25 з вимогами:

1. Прийняти дане клопотання про виправлення описки у відзиві на позовну заяву Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області у справі №912/645/25.

2. Вважати вірним зазначення у додатках листа Мінекономрозвитку України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06, замість 17.10.2016.

28.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" та через канцелярію суду від Соколівської сільської ради надійшла заява №б/н від 28.04.2025 про проведення засідання за відсутності учасника справи з вимогою справу розглянути без участі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, за наявними у справі доказами та поясненнями.

Ухвалою від 29.04.2025 господарський суд клопотання відповідача 1. про зупинення провадження у справі, викладене у п. 2 відзиву №б/н від 16.04.2025 на позовну заяву Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області у справі №912/645/25, задовольнив. Провадження у справі зупинив до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №920/19/24.

21.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від Кропивницької окружної прокуратури надійшло клопотання №б/н від 21.01.2026 про поновлення провадження.

Ухвалою від 27.01.2026 господарський суд поновив провадження у справі. Підготовче засідання призначив на 10.02.2026 - 12:00 год.

06.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача 2. надійшла заява №б/н від 06.02.2026 про заміну неналежної сторони з вимогами:

1. Прийняти до розгляду заяву Соколівської сільської ради.

2. Замінити неналежного відповідача - Відділ освіти Соколівської сільської ради - на належного позивача у справі № 912/645/25.

3. Визнати Соколівську сільську раду, як неналежного позивача.

09.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача 1. надійшли письмові пояснення (з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду №920/91/24 від 21.11.2025) №б/н від 09.02.2026 з вимогами:

1. Прийняти дані письмові пояснення у справі № 912/645/25.

2. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

09.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача 1. надійшло клопотання №б/н від 09.02.2026 про відкладення підготовчого засідання у справі №912/6945/25 з вимогою:

1. Відкласти підготовче засідання у справі №912/645/25 призначене на 10.02.2026 о 12:00 на іншу дату.

09.02.2026 до господарського суду через канцелярію суду від відповідача 2. надійшла заява №01-30/116 від 09.02.2026 з вимогами:

1. Прийняти до розгляду заяву Відділу освіти Соколівської сільської ради.

2. Визнати Соколівську сільську раду, як неналежного позивача 1.

3. Замінити неналежного відповідача - Відділ освіти Соколівської сільської ради - на належного позивача.

4. Справу розглянути без участі Відділу освіти Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

09.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від Кропивницької окружної прокуратури надійшли заперечення №51-81-1480ВИХ-26 від 09.02.2026 на заяву про заміну сторони, в яких прокурор вважає аргументи позивача 2. необґрунтованими та такими, що не можуть братися судом до уваги.

Протокольною ухвалою від 10.02.2026, на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.02.2026 об 11:00 год.

12.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від Кропивницької окружної прокуратури надійшли заперечення №51-81-1634ВИХ-26 від 11.02.2026 на пояснення ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", в яких прокурор вважає аргументи відповідача 1. необґрунтованими та такими, що не можуть братися судом до уваги.

Ухвалою від 17.02.2026 господарський суд відмовив у задоволенні заяви №б/н від 06.02.2026 позивача 2. про заміну неналежної сторони та заяви №01-30/116 від 09.02.2026 відповідача 2. Письмові пояснення (з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду №920/91/24 від 21.11.2025) №б/н від 09.02.2026 відповідача 1. та заперечення №51-81-1634ВИХ-26 від 11.02.2026 Кропивницької окружної прокуратури на пояснення ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" залишив без розгляду.

Ухвалою від 17.02.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.02.2026 - 15:30 год.

25.02.2026 до господарського суду від відповідача 2. надійшла заява №01-30/167 від 25.02.2026 з вимогами:

1. Прийняти до розгляду заяву Відділу освіти Соколівської сільської ради.

2. Справу розглянути без участі Відділу освіти Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Протокольною ухвалою від 26.02.2026, на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 12.03.2026 о 14:30 год.

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні за відсутності представників відповідачів.

Прокурор на представник позивача 1. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, представник позивача 2. позовні вимоги не підтримала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив таке.

З позовом про визнання недійсними додаткових угод №1, №2 та №3 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу та стягнення з ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" на користь загального фонду бюджету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області надмірно отриманих коштів за договором в сумі 110 086,29 грн, в інтересах держави звернувся Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області.

Згідно ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом у справі №912/645/25, вважає належними суб`єктами, які уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Східний офіс Державної аудиторської служби, в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Соколівську сільську раду.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурор вказує на те, що порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за електричну енергію після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення інтересів держави.

Укладенням додаткових угод до договору про закупівлю електричної енергії порушено матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням цих угод ВО Соколівської сільської ради отримав менше електричної енергії у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Соколівська сільська рада - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Положення про ВО Соколівської сільської ради, затверджено рішенням сесії Соколівської сільської ради №821 від 27.05.2021 (далі - Положення).

Пунктом 1.1., 1.3. Положення - ВО Соколівської сільської ради є виконавчим органом Соколівської сільської ради, створюється Соколівською сільською радою, підзвітне і підконтрольне Соколівській сільській раді, підпорядковане виконавчому комітету, Соколівському сільському голові, першому заступнику Соколівського сільського голови, заступнику Соколівського сільського голови та керуючому справами виконкому, відповідно до розподілу обов`язків, а з питань здійснення делегованих повноважень підконтрольне відповідним органам виконавчої влади.

Засновником Відділу є Соколівська сільська рада. Відділ є юридичною особою, має самостійний баланс рахунки в територіальних органах Державного казначейства України, печатку з зображенням Державного герба і своїм найменуванням, кутовий штамп, бланк встановленого зразка, має право від свого імені укладати угоди з юридичними і фізичними особами, мати майнові і немайнові права, бути позивачем і відповідачем у судах.

З урахуванням викладеного, відповідач 2. перебуває у підпорядкуванні Соколівської сільської ради, підзвітний та підконтрольний їй.

Однак, не дивлячись на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, обізнаність про виявлені порушення законодавства та безпідставне витрачання бюджетних коштів, сільська рада не вживала та не планує вживати заходів для усунення порушень законодавства та інтересів держави при внесенні змін до Договору про постачання електричної електроенергії споживачу.

Вказане свідчить про нездійснення Соколівською сільською радою захисту інтересів держави, яке проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень (обізнаний про порушення інтересів держави), має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, що беззаперечно свідчить про бездіяльність органу уповноваженого державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Приймаючи до уваги те, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а додаткові угоди, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідають, Соколівська сільська рада мала можливість та достатньо часу на них відреагувати (з урахуванням того, що спірні правовідносини виникли у 2021 році), проте жодних заходів до відновлення інтересів держави не вжила, тому підстави для звернення прокурора до суду з відповідним позовом в інтересах Соколівської сільської ради є правомірними.

Також суд зазначає, що у спорі за позовом прокурора про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину головний розпорядник бюджетних коштів, визначений прокурором як позивач, на користь якого прокурор просить стягнути кошти (застосувати реституцію), є належним позивачем у справі, який уособлює державу, за захистом інтересів якої прокурор звернувся із цим позовом до суду. Натомість у даній справі, позов пред`явлений прокурором в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради, яке є розпорядником бюджетних коштів у спірних правовідносинах, а тому набуває статусу позивача відповідно до вимог абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

Зазначеним спростовуються заперечення позивача 2., щодо визнання Соколівської сільської ради неналежним позивачем.

Згідно ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його органи на місцях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель та інспектування.

Статтею 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачені права органу державного фінансового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п. 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2017 затверджено Положення про Східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій, Кіровоградській областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальних одиниць за їх місцезнаходженням відповідно. Повноваження Східного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Таким чином, Східний офіс Державної аудиторської служби є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Кіровоградської області.

В результаті проведення заходів державного фінансового контролю Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області 22.12.2023 було складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Соколівської сільської ради за період з 01.01.2020 по 31.08.2023, в якому встановлено таке:

- при проведенні процедури закупівлі "Електрична енергія" (інформація оприлюднена в електронній системі закупівель за номером UА-2021-12-13-005761-а): порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" при укладанні додаткових угод від 01.09.2022 №1, від 18.11.2022 №2 до Договору №25, що призвело до недоотримання активів (електричної енергії) протягом січня - грудня 2022 року в кількості 29688 кВт/год на загальну суму 110 086,29 грн (за КПКВК 0611021 - 24 692 кВт/год на суму 91 558,77 грн, за КПКВК 0611010 - 4 996 кВт/год на суму 18 527,52 гривень) через зайве перерахування коштів відділом освіти на рахунок ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" за отриману електричну енергію.

Водночас, Східним офісом Держаудитслужби, як органом уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів до усунення зазначених порушень в межах своїх повноважень, в тому числі, шляхом звернення до суду.

З урахуванням наведеного, Східний офіс Держаудитслужби, в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Оскільки невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, свідчить про бездіяльність Держаудитслужби. Тому звернення до суду прокурора в інтересах цього органу є обґрунтованим і правомірним.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Крім цього Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі №911/620/17 зазначав, що у правовідносинах, що стосуються прав та економічних інтересів територіальної громади інтереси держави та місцевого самоврядування повністю збігаються.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, серед інших, поєднання місцевих і державних інтересів; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування. Вказані принципи місцевого самоврядування означають, що в Україні збігаються державні і місцеві інтереси.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за електричну енергію після укладення договору про закупівлю не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення інтересів держави.

У даному випадку допуск прокурора до суду у зв`язку з ухиленням відповідного органу, уповноваженого на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах від захисту інтересів держави, є виправданим відповідно до вищевказаних положень.

Вказаним і обумовлюються підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави у суді.

Соколівську сільську раду та Східний офіс Держаудитслужби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області попередньо повідомлено відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Соколівської ради та Східного офісу Держаудитслужби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаними органами самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави залишилися незахищеними.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо суті спору та обставин, що є предметом доказування у справі.

13.12.2021 року на вебсайті "Prozorro" ВО Соколівської сільської ради оприлюднено оголошення №UA-2021-12-13-005761-a про проведення відкритих торгів щодо закупівлі за предметом "Активна електрична енергія" обсягом 800 000 кіловат-година з терміном постачання до 31.12.2022 з очікуваною вартістю 4 000 000,00 грн (а.с. 32, т. 1).

У відкритих торгах брали участь 2 юридичні особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" з остаточною пропозицією 2 966 400,00 грн та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" (Постачальник) з остаточною пропозицією 2 966 398,00 грн, з яким 20.01.2022 укладено договір №25 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір, а.с. 33-42, т. 1).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2022 році електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія) в кількості 800000 кВт*год, як різновид товарної продукції, для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами, що визначені Договором.

Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Споживача.

За умовами п. 13.1., 13.6. Договору він набирає чинності з 20.01.2022 і діє до 31.12.2022 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків:

- пп. 13.6.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

- пп. 13.6.2. Збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в даному Договорі.

У разі коливання ціни за одиницю Товару на ринку Постачальник письмово звертається до Споживача щодо внесення відповідних змін до Договору. Наявність факту коливання ціни Товару на ринку підтверджується довідками або завіреними копіями довідок щодо ціни Товару на момент укладання Договору та на момент звернення до органів, установ, організацій, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни Товару на ринку.

Підвищення ціни за одиницю товару по даному Договору здійснюється шляхом підписання додаткових угод та з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Споживач має право відмовитись від внесення змін до Договору, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни товару, передбачене цим пунктом.

- пп. 13.6.4. Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

13.6.5. Погодження зміни ціни в договорі в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

13.6.6. Зміни ціни в договорі у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно комерційної пропозиції, яка є Додатком №1 до Договору, ціна за 1 кВт/год складає 3,666грн без ПДВ і 3,7079975 грн з ПДВ.

В подальшому в період з 01.09.2022 по 29.12.2022 сторонами укладено ряд додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару в загальному з 3,666 грн без ПДВ та 3,7079975 грн за 1 кВт/год включаючи ПДВ до 3,665709347 грн без ПДВ та 4, грн включаючи ПДВ за 1 кВт/год, зокрема:

- №1 від 01.09.2022, якою внесені зміни до істотних умов договору та збільшено ціну за 1 кВт/год з 3,666 грн без ПДВ та 3,7079975 грн за 1 кВт/год включаючи ПДВ до 3,415 грн без ПДВ та 4,498 грн включаючи ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 8,87%. Крім того, сторонами зменшено кількість предмету закупівлі, а саме обсяг електричної енергії до 754 692,467 кВт/год, при цьому загальна вартість договору незмінна. Вказаною додатковою угодою зазначено, що її положення починають діяти з 01.09.2022 (а.с. 43, т. 1);

- №2 від 18.11.2022, якою внесені зміни до істотних умов договору та збільшено ціну за 1 кВт/год з 3,415 грн без ПДВ та 4,498 грн за 1 кВт/год включаючи ПДВ до 3,665709347 грн без ПДВ та 4, грн включаючи ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 8,96%. Крім того, сторонами зменшено кількість предмету закупівлі, а саме обсяг електричної енергії до 714 648,818 кВт/год, при цьому загальна вартість договору незмінна. Вказаною додатковою угодою зазначено, що її положення починають діяти з 01.10.2022 (а.с. 44, т. 1);

- №3 від 29.12.2022, якою внесено зміни до істотних умов договору та зменшено загальну суму договору до 1 652 220,00 грн. При цьому, сторонами зменшено кількість предмету закупівлі, а саме обсяг електричної енергії до 415 894 кВт/год (а.с. 45, т. 1).

Загалом, шляхом укладення додаткових угод до Договору первісну ціну за 1 кВт*год збільшено з 3,7079975 грн до 4, грн, тобто на 18,63%.

На переконання прокурора, укладаючи Додаткові угоди №1-3 до Договору та збільшуючи ціну товару на 18,63% від передбаченої правочином, сторони діяли усупереч Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці угоди підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а безпідставно набуті кошти у сумі 110 086,29 грн - стягненню з відповідача 1. на користь позивача 2.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положеннями ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України, тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Поряд з цим ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Станом на момент підписання Договору сторонами погоджені всі істотні умови - предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В абзаці 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України міститься застереження, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, за якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно в випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п. 2 - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

У свою чергу ст. 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2022 у справі №927/636/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 також зауважила, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п. 90).

Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №920/19/24 виснувала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, від 11.05.2023 у справі №910/17520/21).

Коливання цін на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Суд враховує, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, від 11.05.2023 у справі №910/17520/21).

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №927/636/21 від 09.06.2022, №916/747/24 від 06.02.2025).

Параграфом 1 глави 5 розділу І ГПК України унормовані основні положення про докази. При цьому, суд виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.

Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку ст. 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 року у справі №926/3244/22).

Підставою для укладення сторонами Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 є цінова довідка Харківської ТПП №415/22, складена 21.07.2022 на підставі звернення ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" від 19.07.2022 (а.с. 78, т. 1). Згідно вказаної довідки середньозважена ціна на РДН в ОЕС України за 1 мВт/год електроенергії становила: за 2 декаду червня (11.06-20.06) 2022 року - 2 253,61 грн, за 2 декаду липня (11.07-20.07) 2022 року - 2 655,20 грн. Відсоток коливання ціни між вказаними періодами склав + 17,82%.

Однак, у відповідності до пп. 13.6.2 пункту 13.6 розділу 13 Договору цінова довідка Харківської ТПП №415/22 від 21.07.2022 не може слугувати належним доказом обґрунтування підстав для укладення додаткової угоди №1 від 01.09.2022 до Договору.

Вказаний факт також знайшов своє підтвердження в ході проведення Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Соколівської сільської ради за період з 01.01.2020 по 31.08.2023.

Аналізом інформації, розміщеної на сайті ДП "Оператор ринку" www.oree.com.ua встановлено, що середньозважена ціна електричної енергії ресурс січня за 20.01.2022 (дата укладення договору) становила 2 806,47 грн/МВт.год. Також, середньозважена ціна електричної енергії ресурс січня з 20.01.2022 (дата укладення договору) по 31.01.2022 склала 2 712 грн/МВт.год, тобто зменшилась на 3,35%.

Також, упродовж лютого-серпня 2022 року середньозважена ціна електричної енергії коливалась наступним чином: лютий 2022 року (2 127,23 грн/МВт.год), березень 2022 року (2 299,33 грн/МВт.год), квітень 2022 року (2 330 грн/МВт.год), травень 2022 року (2 275,79 грн/МВт.год), червень 2022 року (2 262,82 грн/МВт.год), липень 2022 року (2 640,45 грн/МВт.год), серпень 2022 року (2 993,06 грн/МВт.год).

Тобто, упродовж січня (з 20.01.2022), з дати початку застосування умов Договору до дати укладення додаткової угоди №1 від 01.09.2022 взагалі спостерігалось падіння ціни на електричну енергію (крім серпня, коли ціна зросла на 6,65%).

Підставою для укладення сторонами Додаткової угоди №2 від 18.11.2022 є цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №732/22 від 04.10.2022 (а.с. 80, т. 1).

У вказаній ціновій довідці зазначено, що середньозважена ціна на РДН в ОЕС України за 1 мВт/год електроенергії становила: за серпень (01.08-31.08) 2022 року 2 993,06 грн, за вересень (01.09-30.09) 2022 року 3 503,26 грн. Відсоток коливання ціни між вказаними періодами склав + 17,05%.

Інформація, яка міститься у вищевказаній ціновій довідці відображає висновки експерта щодо середньозваженої ціни електричної енергії станом на дату ДО укладення попередньої додаткової угоди (№1 від 01.09.2022).

З огляду на вищевикладене, вищезазначена цінова довідка №732/22 від 04.10.2022 не підтверджує коливання ціни електричної енергії в бік збільшення в період між укладанням Додаткової угоди №1 до Договору №25 від 20.01.2022 (01.09.2022) та додатковою угодою №2 від 18.11.2022.

З викладеного слідує, що наведені документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності їх зростання, у них відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку із чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, необхідність внесення зазначених змін не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально, чим спростовуються заперечення Відповідача 1. в цій частині.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач 1. був обізнаний і погодився з істотними умовами договору, у тому числі із ціною товару.

Окрім того, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 зазначено, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик, тому, укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

У той час, як можливість зміни ціни договору внаслідок дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Натомість, метою прийняття Закону України "Про публічні закупівлі" було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, у тому числі протидії "ціновому демпінгу", коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

Також суд ураховує, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 року у справі №922/433/22, від 01.10.2024 року у справі №918/779/23, від 06.02.2025 у справі №910/5182/24, від 18.02.2025 року у справі №925/889/23 та підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24, де інтерпретовано та застосовано положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10% від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.

З приводу визнання недійсними інших додаткових угод суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Таким чином, визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по послідуючій угоді фактично перевищуватиме ціну за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у порівнянні із основним договором.

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, оскільки на момент укладення додаткових угод, як випливає зі змісту вищенаведених доказів, не було документально підтверджено коливання ціни на товар, що зумовило би необхідність та правомірність укладення додаткових угод до основного Договору, з огляду на що сторони спірного договору внесли зміни до Договору шляхом укладення оспорюваних додаткових угод безпідставно, суд констатує, що оспорюванні додаткові угоди №1-3, укладені всупереч приписам закону (зокрема, вимогам Закону України "Про публічні закупівлі"), відтак, позовні вимоги в частині визнання недійсними додаткових угод є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Щодо вимоги про стягнення коштів господарський суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду у п. 82 постанови від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зазначила, що грошові кошти (різниця між ціною за одиницю товару передбачена договором і додатковою угодою) є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам ст. 216, 1212 ЦК України.

Суд зазначає, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства, доведеною у цій справі наявна переплата коштів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Відповідачем 2. в рахунок оплати електроенергії перераховано відповідачу 1. кошти в загальній сумі 1 652 220,00 грн (а.с. 58-70, т. 1). Водночас упродовж дії договору відповідач 1. поставив товар - електричну енергію загальним обсягом 415 894 кВт*год (сума до оплати за умовами основного договору за первісною ціною становила б 1 542 133,91 грн).

Отже, відповідно до умов Договору та додаткових угод №1-3 до нього, Споживачем безпідставно надмірно сплачено, а Відповідачем 1. безпідставно отримано кошти на загальну суму 110 086,09 грн, що є різницею між фактично сплаченою сумою коштів за Договором (1 652 220,00 грн) та сумою коштів, яка підлягала сплаті (1 542 133,91 грн).

Тами чином, Відповідач 1. зобов`язаний повернути надмірно отримані кошти, що відповідає приписам ст. 216, 1212 ЦК України.

Господарський суд звертає увагу, що прокурором при здійсненні калькуляції загальної суми до стягнення (з урахуванням наявних матеріалів справи) допущено арифметичну помилку, а саме вказано загальну суму надмірно отриманих коштів у розмірі 110 086,29 грн, тоді як загальна сума становить 110 086,09 грн (1 652 220,00 грн - 1 542 133,91 грн = 110 086,09 грн), тобто арифметична помилка складає 0,20 грн.

Крім того, суд враховує, що аналогічним доводам відповідача 1. щодо застосування ст. 44 Закону "Про публічні закупівлі" надав відповіді Верховний Суд у постанові від 13.01.2026 у справі №910/9215/24, зазначивши, що предметом дослідження у цій справі, з огляду на предмет і підстави позову, не є питання відповідальності за порушення вимог Закону в силу приписів ст. 44 Закону.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог прокурора (з урахуванням допущених в позовній заяві арифметичних помилок та фактичної суми безпідставно отриманих коштів, підтвердженої матеріалами справи).

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України суд покладає судовий збір за подання позову на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 01.09.2022 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (код ЄДР 41427817) та Відділом освіти Соколівської сільської ради (код ЄДР 41830324).

Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 18.11.2022 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (код ЄДР 41427817) та Відділом освіти Соколівської сільської ради (код ЄДР 41830324).

Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 29.12.2022 до Договору №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (код ЄДР 41427817) та Відділом освіти Соколівської сільської ради (код ЄДР 41830324).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (код ЄДР 41427817, вул. Петра Сагайдачного, 25, літ. Б, офіс 5, м. Київ, 04070) на користь загального фонду бюджету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (код ЄДР 04364905) надмірно отримані кошти за договором №25 від 20.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу в сумі 110 086,09 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (код ЄДР 41427817, вул. Петра Сагайдачного, 25, літ. Б, офіс 5, м. Київ, 04070) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (код ЄДР 02910025, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 6 055,75 грн.

Стягнути з Відділу освіти Соколівської сільської ради (код ЄДР 41830324, вул. Шевченка, 23, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27641) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (код ЄДР 02910025, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 3 633,60 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити учасникам справи.

Повне рішення складено 20.03.2026.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.