РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2026Справа № 910/13336/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Блажівської О.Є., при секретарі судового засідання - Глиняній А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 910/13336/25

за позовом Антимонопольного комітету України (03035, місто Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; )

до

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Сервіс» (03110, місто Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 18; )

про стягнення пені у розмірі 19 320, 00 грн,

за участю представників:

від позивача - Прохоров Є.І.,

від відповідача - не з`явився,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернувся Антимонопольний комітет України (далі - Комітет, Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Сервіс» про стягнення пені у розмірі 19 320, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України розглянувши матеріали справи № 130-26.13/75-22 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Текс Сервіс» (ідентифікаційний код 42336472) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 20.12.2024 № 86-р/тк (далі - рішення Комітету), яким визнано, що ТОВ «Текс Сервіс вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого від 28.10.2022 № 130-26.13/01-4827 у встановлений ним строк. За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 19 320 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення (далі - Закон № 2210) (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Комітету інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі) надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Копія рішення Комітету була надіслана Комітетом Відповідачу разом із супровідним листом від 30.12.2024 № 130-26.13/08-12583е, який був повернутий із відділення Укрпошти як не вручена. Інформація про прийняте рішення Комітету була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 18.04.2025 № 80 (8005). Таким чином, рішення Комітету вважається врученим Відповідачу 28.04.2025.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 2210 особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 30.06.2025 (оскільки 28.06.2025 та 29.06.2025 припадають на неробочі дні). Відповідач рішення Комітету у судовому порядку не оскаржував.

Комітетом видано наказ про стягнення з Відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 5 ст.56 Закону № 2210 за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Оскільки відповідач штраф у визначені строки не сплатив, позивачем нараховано відповідачу пеню відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції в розмірі 19 320, 00 грн., яку просить стягнути в судовому порядку.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів ст. 178 ГПК України не скористався та не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.12.2025.

Судове засідання призначене на 03.12.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Блажівської О.Є. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 підготовче засідання у справі № 910/13336/25 призначено на 22.12.25.

У судове засідання 22.12.2025 з`явився представник позивача.

22.12.2025 у судове засідання не з`явився представник відповідача. Ухвала суду від 10.12.25 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 03110, місто Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 18. Згідно трекінгу відправлення (R00) станом на 22.12.2025 конверт з ухвалою суду від 10.12.2025 прибуло до відділення. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 22.12.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

22.12.2025 у судовому засіданні представник позивача виказав позицію щодо продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та щодо відкладення підготовчого засідання не заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у даній справі на 28.01.2026.

28.01.2026 у судове засідання з`явився представник позивача.

28.01.2026 у судове засідання не з`явився представник відповідача. Ухвала суду від 22.12.25 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 03110, місто Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 18. Згідно трекінгу відправлення (R07) станом на 28.01.2026 конверт з ухвалою суду від 22.12.2025 прибуло до відділення. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 28.01.2026, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

28.01.2026 у засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 28.01.2026 представник позивача не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 25.02.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 засідання у справі № 910/13336/25 призначено на 11.03.2026.

11.03.2026 у судове засідання з`явився представник позивача.

11.03.2026 у судове засідання не з`явився відповідач (представник). Ухвали суду від 28.01.2026 та 19.02.2026 були направлені відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 03110, місто Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 18. Конверти з ухвалою суду від 28.01.2026 та 19.02.2026 було повернуто поштовим відділенням із зазначенням «за закінченням терміну зберігання». Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначених на 25.02.2026 та 11.03.2026, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

Відповідно до Витягу інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадським формувань, дані щодо ТОВ ««Текс Сервіс» про перебування юридичної особи в процесі припинення та про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство, санації - відсутні.

За аналізом приписів пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового

За змістом пункту 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати (пункт 102 вказаних Правил).

Крім того, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду по справі № 910/13336/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи викладене, Відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 11.03.2026 з`явилися представник позивача.

11.03.2026 у судове засідання не з`явився представник відповідача. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та не надав.

11.03.2026 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

11.03.2026 у судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене (вступна та резолютивна частина) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України розглянувши матеріали справи № 130-26.13/75-22 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Текс Сервіс» (ідентифікаційний код 42336472) законодавства про захист економічної конкуренції від 20.12.2024 № 86-р/тк (далі - рішення Комітету): визнано, що ТОВ «Текс Сервіс» вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого від 28.10.2022 № 130-26.13/01-4827 у встановлений ним строк.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 19 320 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Копія рішення Комітету була надіслана Комітетом Відповідачу разом із супровідним листом від 30.12.2024 № 130-26.13/08-12583е, який був повернутий із відділення Укрпошти як не вручена.

Інформація про прийняте рішення Комітету була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 18.04.2025 № 80 (8005).

Таким чином, рішення Комітету вважається врученим Відповідачу 28.04.2025, а отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 30.06.2025 (оскільки 28.06.2025 та 29.06.2025 припадають на неробочі дні).

Так, відповідно до п. 19-1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження видавати накази про примусове виконання рішень адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнятих за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Також, згідно ч. 8-9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як зазначено в позовній заяві, Комітетом видано наказ про стягнення з Відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем штраф сплачено не було.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви до суду Комітет не отримував від відповідача, а також і від органів Державної виконавчої служби документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням від 20.12.2024 № 86-р/тк.

Таким чином, оскільки ТОВ «Текс Сервіс» не сплачено штраф у встановлений Законом термін, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за період з 01.07.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету) по 29.09.2025, що відповідно до розрахунку позивача складає 19 320, 00 грн.

Під час розгляду справи по суті судом з`ясовувалося у представника позивача, чи не було сплачено Відповідачем штраф в межах строку та пеню та чи не оскаржувалося рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.12.2024 № 86-р/тк у судовому порядку.

Представником Позивача повідомлено, що станом на час розгляду справи, штраф та пеня Відповідачем не сплачений. Докази оскарження Відповідачем рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.12.2024 № 86-р/тк відсутні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи, а саме копії: рішення Комітету від 20.12.2024 № 86-р/тк; листа Комітету від 30.12.2024 № 130-26.13/08-12583е; поштового конверту; витягу з газети «Урядовий кур`єр» від 18.04.2025 № 80 (8005); Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Відповідача. 6. Доказ сплати судового збору; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо представника Позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 56 зазначеного закону особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.

Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Копію рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.12.2024 № 86-р/тк було направлено відповідачеві супровідним листом від 30.12.2024 № 130-26.13/08-12583е, проте до позивача повернулося поштове відправлення з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Інформація про прийняте рішення Комітету була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 18.04.2025 № 80 (8005).

Таким чином, рішення Комітету вважається врученим Відповідачу 28.04.2025.

Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 30.06.2025 (оскільки 28.06.2025 та 29.06.2025 припадають на неробочі дні).

Матеріалами справи встановлено, що Комітетом було видано наказ про стягнення з Відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби, однак інформація щодо виконання даного наказу відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, Відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ухилився від сплати накладеного на нього Позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

З огляду на вказане Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі 19 320, 00 грн. за прострочення сплати штрафу за період з 01.07.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету) по 29.09.2025 включно (день до якого розраховано пеню).

Відповідачем надано наступний розрахунок пені:

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 91 день.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить:

19 320 х 1,5 % = 289,80 гривень,

де 19 320 - розмір штрафу, накладеного рішенням Комітету;

1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 91 день прострочення сплати штрафу сума пені становить: 289,80 х 91 = 26 371,80 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 19 320 гривень.

Згідно п. 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Відповідно до відомостей зазначених у позовній заяві, рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.12.2024 № 86-р/тк не оскаржувалося у судовому порядку, не переглядалося Антимонопольним комітетом України.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Суд перевірив заявлений Позивачем період нарахування пені та кількість днів, та дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору пеня не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Правовідносини, що склалися між сторонами у справі виникли не з актів цивільного законодавства, а в результаті порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

Пеня, нарахована позивачем, є видом відповідальності за несплату штрафу у строк встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Водночас нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами АМК, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган АМК не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 16.06.2022 у справі №917/530/21 тощо.

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням АМК на підставі Закону та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Вказана правова позиція висловлена в постановах КГС ВС від 17.12.2019 у справі № 910/1548/19, від 23.01.2020 у справі № 910/4585/19).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно змісту якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача пені є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Антимонопольного комітету України - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Сервіс» (03110, місто Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 18; ) пеню у розмірі 19 320 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять) гривень і зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс Сервіс» (03110, місто Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 18; ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, місто Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ) судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 23.03.2026.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА