УХВАЛА

м. Київ

24.03.2026Справа № 910/2296/26

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОТОТЕХІМПОРТ"

до Державної митної служби України

про стягнення 74 828,50 грн

Суддя Привалов А.І.

Без виклику представників сторін.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОТОТЕХІМПОРТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної митної служби України про стягнення 74 828,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про завдання йому неправомірними рішеннями Тернопільської митниці майнової шкоди в розмірі 74 828,50 грн, яка підлягає відшкодуванню відповідно до приписів ст. 22, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, в ухвалі суд визнав дану справу малозначною та ухвалив розгляд справи здійснювати без виклику представників сторін.

23.03.2026 через систему «Електронний суд» на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, та клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження, оскільки справа має велике значення для відповідача.

Розглянувши клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У ч. 5 ст. 12 ГПК України зазначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із матеріалів позову, справа є малозначною, у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, не є складною, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 250 ГПК України, у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Приписами ч. 5, 6, 7 ст. 252 ГПК України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, у зв`язку з чим суд при відкритті провадження у справі визнав дану справу малозначною та ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Судом також було ураховано клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, викладене у позовній заяві.

Водночас, відповідачем у поданому клопотанні взагалі не наведено обґрунтованих підстав для виклику представників у судове засідання та здійснення розгляду справи в порядку загального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін;

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, ураховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність даної справи, обсяг та характер доказів у справі, сталу судову практику у даних правовідносинах та те, що справа не є складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд приходить до висновку, що зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення.

Крім того, не є обмеженням доступу до правосуддя застосування норм Господарського процесуального кодексу України, якими суду надано право відносити той чи інший спір до категорії малозначних справ.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 234, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Державної митної служби України про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.І. Привалов