ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4778/25

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Нафтоагросервіс" (вул. Світлицького, 35,м. Київ, 04215)

до відповідача: Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (вул. Мечникова, 32, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65029)

про визнання недійсним рішення в частині

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Фінєєв Д.С.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Нафтоагросервіс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.09.2025 року №65/129-р/к у справі №65/84-09/2024 в частині, що стосується приватного підприємства «Нафтоагросервіс».

В обґрунтування підстав позову позивач у позові посилається на прийняття відповідачем спірного рішення з неповним з`ясуванням обставин, які мали значення для справи, та необґрунтованістю висновків відповідача щодо вчинення позивачем спільно з іншими суб`єктами господарювання узгоджених дій під час проведення 4 закупівель.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

15.12.2025 відповідач надав відзив на позов відповідно якому Відділення позов не визнає, позовні вимоги, зазначені у ньому, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Протокольною ухвалою суду від 05.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 16.03.2026 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Приватне підприємство «Нафтоагросервіс» (код за ) створено та зареєстровано у 2004 році та здійснює свою господарську діяльність понад 20 років.

Основним видом економічної діяльності приватного підприємства «Нафтоагросервіс» (далі - ПП «Нафтоагросервіс») є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Підприємство є активним учасником публічних закупівель.

24.11.2023 року ПП «Нафтоагросервіс» подало свою пропозицію для участі у закупівлі (ідентифікатор UА-9891-а) на запит ціни пропозиції, розміщеної замовником Вознесенський професійний ліцей. Замовник здійснював закупівлю товару «Вугілля кам`яне, ДГ (25-100), ДСТУ 7146 та ДСТУ 3472» у вигляді запиту ціни пропозиції.

Також 01.12.2023 року ПП «Нафтоагросервіс» подало свою пропозицію для участі у закупівлі (ідентифікатор UА-2023-11-29-004231-а) на запит ціни пропозиції, розміщеної замовником Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради. Замовник здійснював закупівлю товару «Вугілля кам`яне, ДГ (13-100), ДСТУ 7146 та ДСТУ 3472 » у вигляді запиту ціни пропозиції.

Саме щодо вказаних закупівель, адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету дійшла цілком необгрунтованих висновків щодо наявності порушень з боку ПП «Нафтоагросервіс» законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Позивач категорично не погоджується з висновками, викладеними адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у рішенні №65/129-р/к від 10.09.2025 року та вказує наступне.

Отже, позивач вважає, що оскаржуваним рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у рішенні №65/129-р/к від 10.09.2025 року у справі №65/84-09/2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на приватне підприємство «Нафтоагросервіс» накладено штраф у розмірі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень.

Позивач стверджує, що в основу доводів адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, які стали підставою для формування висновку про антиконкурентну узгодженість дій учасників торгів №1 (ідентифікатор закупівлі ИА-2023-1 1-29-004231-а) та №3 (ідентифікатор закупівлі ПА-2023-11-22- 009891-а) (які вказані у оскаржуваному рішенні), покладено наступні висновки про: синхронність дій учасників під час участі у торгах; використання одних ІР-адрес під час входу у систему дистанційного обслуговування банківських рахунків; спільні властивості файлів; схоже оформлення документів; надання фінансової допомоги; взаємозв`язок через третіх осіб.

Однак, позивач зазначає, що наведені висновки адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в оскаржуваному рішенні не відповідають критеріям термінів «узгоджені дії» та «антиконкурентні узгоджені дії», що визначаються Законом України «Про захист економічної конкуренції», а вчинення останніх в дійсності не мало місця.

Приватне підприємство «Нафтоагросервіс» вважає, що висновки, зроблені по тексту оскаржуваного рішення, грунтуються виключно на припущеннях, здійсненні з неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для справи.

Щодо кожного порушення, зазначеного у рішенні адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.09.2025 року №65/129-р/к, позивач наводить окремі обґрунтовані спростування:

Порушення, що ставляться у вину позивачеві оспорюваним рішенням:

Синхронність дій під час участі у торгах (4.2.1. Оплата за участь у Торгах 1, З ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС»).

Так, згідно пункту 43 Рішення №65/129-р/к «ТОВ «Ньютенд» листом від 05.04.2024 №05/04-1 (вх. №65-01/1054 від 09.04 2024) надало інформацію щодо сплати ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» послуг майданчику». Додано таблицю 6, в якій вказано дані щодо платежів.

В пункті 44 Рішення №65/129-р/к вказано, що «за результатами аналізу інформації, зазначеної в Таблиці 6, встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» перераховано грошові кошти для доступу до онлайн сервісу з метою подання тендерної пропозиції для участі у Торгах І та 3 через АТ КБ «ПриватБанк» (5000,00 грн. та 5000,00 грн.) 18.10.2023 о 11:49, а ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» перераховано грошові кошти для доступу до онлайн сервісу з метою подання тендерної пропозиції для участі у Торгах 1 та З через АТ КБ «ПриватБанк» (10 000,00 грн. та 10 000,00 грн.) 18.10.2023 о 11:43.

Згідно пункту 45 Рішення №65/129-р/к відповідач дійшов хибного висновку про те, що «ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» здійснено перерахування коштів за доступ до онлайн сервісу з метою подання тендерної пропозиції під час участі у Торгах 1 та 3 в один день з незначною різницею у часі, в одній банківській установі. За пунктом 46 Рішення №65/129-р/к вказано, що враховуючи викладене, наведена синхронність дій у часі «ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС», а саме перерахування коштів за доступ до онлайн сервісу з метою подання тендерної пропозиції під час участі у Торгах 1, 3 свідчить про скоординовану поведінку між ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» під час участі у Торгах 1 та 3.

Позивач вважає викладені у п.4.2. Рішення №65/129-р/к висновки про синхронність дій та скоординовану поведінку позивача та іншого учасника ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» під час у часті у торгах І та 3 цілком необгрунтованими, та такими, що не підтверджуються жодними доказами, а вибудовані виключно на припущеннях відповідача.

Позивач здійснив оплату за надання доступу до онлайн-сервісу з правом використання програмної продукції, згідно рахунку №ТП-00001396 від 17.10.2023 на суму 10 000,00 грн. Оплата була виконана ПП «Нафтоагросервіс» на рахунок ТОВ «НЬЮТЕНД» відповідно до платіжної інструкції №172 від 18 жовтня 2023 року, дата виконання платежу 18.10.2023 р. 11:17.

Позивач наголошує на тому, що сплата ПП «Нафтоагросервіс» коштів у розмірі 10 000,00 грн здійснена за надання доступу до онлайн-сервісу взагалі, а не за участь у конкретному тендері.

Пунктом 5 Порядку функціонування електронної системи закупівель та проведення авторизації електронних майданчиків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 р. №166 вказано, що оператор авторизованого електронного майданчика справляє з учасника плату за надання доступу до електронних сервісів з автоматичним обміном інформацією (онлайн-сервісів), доступ до яких здійснюється за допомогою Інтернету, для подання учасником тендерної пропозиції/пропозиції.

Тобто, ключовим є саме оплата за надання доступу до онлайн-майданчика, а не за оплату конкретного тендеру.

Позивач вказує, що ПП «Нафтоагросервіс» невідомо стосовно виконання оплат іншими учасниками тендерних закупівель. Крім того, незрозумілим та цілком безпідставним є акцент відповідача щодо того факту, що учасники торгів здійснювали перерахування коштів в одній банківській установі.

Позивач звертає увагу, що ПП «Нафтоагросервіс» є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», який є найбільшим за активами банк в Україні та найприбутковішим. Згідно річного звіту АТ КБ «ПриватБанк», оприлюдненого Міністерством фінансів України, у 2023 році активними клієнтами банку були 8 75 тисяч бізнес-клієнтів, серед яких наявний і позивач ПП «Нафтоагросервіс» (паперова копія роздрукованої інформації щодо АТ КБ «ПриватБанк» додається до позовної заяви).

Отже, з огляду на викладене вище, позивач вважаємо, що висновки адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладені у Рішенні №65/129-р/к щодо синхронності дій позивача та іншого учасника закупівель є лише необгрунтованими припущеннями відповідача, що не підтверджуються належними доказами.

Використання одних ІР-адрес під час входу у систему дистанційного обслуговування банківських рахунків (п.4.3.)

В пункті 47 Рішення №65/129-р/к відповідач вказав, що «АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом від 12.07.2024 р №20.1.0.0.0/7-240712/8060 (вх. №65-01/994-Кі від 19.07.2024) повідомило, що у період підготовки та проведення Торгів 1, З ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» при вході відповідальних осіб у систему дистанційного обслуговування рахунків використовували однакові ІР-адреси: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Далі, в пункті 48 відповідач вказує на те, що «відповідно до інформації з ресурсу 1Иір.7/2ір.иа послуга з доступу до мережі інтернет за ІР-адресою: НОМЕР_1 надається ТОВ «ТРК «ЕВЕРЕСТ». За інформацією, наведеною в пункті 49 Рішення №65/129-р/к відповідач повідомляє, що «ТОВ «ТРК «ЕВЕРЕСТ» листом від 09.09.2024 р №62/09 (вх від 1 1.09.2024 №65-01/2623) повідомило, що при наданні послуги доступу до мережі Інтернет використовуються лише динамічні ІР-адреси по протоколу DНСР на основі облікових даних на час кожного сеансу зв`язку. ІР-адреси присвоюються автоматично за допомогою програмно-апаратного комплексу на кожен окремий сеанс Інтернет-зв`язку та можуть автоматично змінюватись при початку/завершенні окремого сеансу зв`язку. Договори про надання телекомунікаційних послуг за ІР-адресами не укладаються ТОВ «ТРК «ЕВЕРЕСТ» не мас можливості надати інформацію про ІР- адресу НОМЕР_1 тому, що не володіє технічною можливістю зберігати інформацію про вже виділені динамічні ІР-адреси, а також не здійснює відслідковування підключення окремих пристроїв по лінії зв`язку з абонентом.

Відповідач вказує також (пункт 50 Рішення №65/129-р/к), що згідно інформації з ресурсу htt://2ip послуга з доступу до мережі Інтернет за ІР-адресою НОМЕР_2 надається за місцезнаходженням: Німеччина, Ганновер.

Позивач стверджує, що та у пункті 51 рішення адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України дійшла безпідставних висновків про те, що використання ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВ1С» одних і тих самих ІР-адрес для входу до систем дистанційного обслуговування банківських рахунків, в тому числі у період проведення Торгів 1 та 3 свідчить про наявність в ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» спільного доступу до мережі інтернет та/або обладнання, яке використовувалось для вчинення дій з банківськими рахунками, що, в свою чергу, вказує на наявність умов для обміну інформацією та узгодження ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» умов здійснення господарської діяльності.

Позивач вважає, що Використання позивачем та можливо іншим суб`єктом господарювання однієї і тієї ж ІР-адреси не є тотожним використанню одного і того ж обладнання та не вказує про наявність умов для обміну інформацією та узгодженням умов здійснення господарської діяльності.

Крім того, у Рішенні №65/129-р/к не вказана, конкретної інформації щодо дат входу відповідальних осіб у систему дистанційного обслуговування рахунків. У оскаржуваному Рішенні №65/129-р/к вказано «у період підготовки та проведення Торгів 1, 3», проте, не зрозуміло, про які дати конкретно йдеться.

В Рішенні №65/129-р/к не вказано, що використання ІР-адрес мало системний характер, як для подання звітності, участі у торгах тощо. Відтак, тимчасове використання однієї ІР-адреси (зауважу, динамічних ІР-адрес), не вказує про вчинення антиконкурентних узгоджених дій.

Позивач зазначає, що одна і та ж сама ІР-адреса може бути спільно використана різними користувачами, через різні технології і мережеві послуги, зокрема:

-інтернет-провайдер може надавати динамічну ІР-адресу для кількох користувачів в певний часовий інтервал. Це означає, що різні користувачі можуть отримувати однакову ІР-адресу під час різних сесій підключення;

-DНСР - протокол, який використовується для автоматичного надання динамічних ІР-адрес, які підключаються до мережі. Про це, власне, в сказано в п.49 рішення;

-користувачі можуть бути під`єднані до маршрутизатора через етапи, такі як комутатори (switches) або бездротові точки доступу Wi-Fi access point).

Позивач вважає, що користувачі можуть використовувати одну ІР-адресу або змінювати її час від часу, а також використовувати інструменти для забезпечення приватності, такі як VРN та інші, що додатково ускладнюють точне визначення їхнього місцезнаходження або ідентифікацію. За інформацією наведеною самим же відповідачем, ТОВ «ТРК «ЕВЕРЕСТ» не має можливості надати інформацію про ІР-адресу НОМЕР_1 тому що не володіє технічною можливістю зберігати інформацію про вже виділені динамічні ІР-адреси, а також не здійснює відслідковування підключення окремих пристроїв по лінії зв`язку з абонентом. Тобто, ТОВ «ТРК «ЕВЕРЕСТ» фактично надало інформацію відповідачу проте, що ідентифікувати конкретного абонента за ІР-адресою НОМЕР_1 неможливо. Разом з тим, вказані обставини щодо неможливості ідентифікації конкретного абонента, які були повідомлені відповідачу на його ж запит, не були оцінені та враховані ним під час прийняття Рішення №65/129-р/к.

Крім того, висновок про використання однієї і тієї ж ІР-адреси не може грунтуватись виключно на інформації, отриманій на вимогу відповідача під час проведеного розслідування, оскільки такий висновок має грунтуватись виключно на спеціальних знаннях; висновки експертів у відповідній галузі відповідачем в основі рішення не покладено.

Отже, позивач стверджує, що викладені у Рішенні №65/129-р/к висновки відповідача щодо використання ТОВ «Промтопресурс» та ПП «Нафтоагросервіс» одних і тих самих ІР-адрес для входу до систем дистанційного обслуговування банківських рахунків, як свідчення спільного доступу до мережі Інтернет та/або обладнання, яке використовувалося для вчинення дій з банківськими рахунками та наявність умов для обміну інформацією та узгодження вказаними учасниками умов здійснення господарської діяльності є цілком необгрунтованими, вибудованими виключно на припущеннях.

В пункті 52 Рішення №65/129-р/к, що оскаржується, відповідач зазначив, що «за результатами аналізу властивостей електронних файлів документів, які ввійшли до складу тендерних пропозицій Відповідачів, поданих для участі у торгах 1-4, розміщених у системі електронних закупівель «Ргохогго», Відділенням встановлено, що електронні файли документів Відповідачів з аналогічними даними мають спільні унікальні особливості, які не можуть бути випадковістю, що свідчить про єдине джерело їх походження, а саме у властивостях файлів документів у вкладці опис указані такі значення спільних параметрів:

- ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ», ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС»: Виробник РDF- WeasyPrint 59; Версії PDF - 1.7 (Асгоbat 8.x). При цьому відповідач дійшов висновку, що «вказані обставини свідчать про використання Відповідачами одного і того ж обладнання/програмного забезпечення для виготовлення (створення) файлів, які були завантажені відповідачами для участі у Торгах 1-4 та спільну підготовку:

- ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ», ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» у Торгах 1, 3.

Відповідач вказав, що «збіг властивостей електронних файлів документів Відповідачів, поданих у складі тендерних пропозицій для участі у Торгах 1-4, не може бути результатом випадковості, що свідчать про їх спільну природу створення та не є характерним проявом самостійності та незалежності учасників на етапі підготовки власних тендерних пропозицій для участі у Торгах 1-4».

Позивач не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки схожість програми створювача виробника РDF та версії РDF не може свідчити про узгоджені дії учасників, оскільки така програма знаходиться у вільному доступі в мережі інтернет та може бути завантажена будь-ким. Версія РDF 1.7, на якій так акцентує увагу відповідач є версією формату РDF, яка була стандартизована як міжнародний стандарт ISO 32000-1 у 2008 році.

В пункті 55 Рішення №65/129-р/к відповідач зазначив, що «за результатами аналізу документів Відповідачів під час участі у Торгах 1-4, розміщених у реєстрі пропозицій на сайті електронних закупівель «Ргоzогго», виявлено схожість в оформленні окремих документів, а саме в документі «Технічна специфікація»:

Торги 1:

електронні документи, надані у складі тендерних пропозицій ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС», ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» за назвою «Технічна специфікація» збігаються щодо компонування, візуального оформлення, а саме: мають ідентичний зміст та розміщення тексту на листі формату А4.

Торги 3:

електронні документи, надані у складі тендерних пропозицій ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС», ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» за назвою «Технічна специфікація» збігаються щодо компонування, візуального оформлення, а саме: мають ідентичний зміст та розміщення тексту на листі формату А4.

В пункті 56 Рішення №65/129-р/к відповідач дійшов помилкових висновків, що «наявність спільних особливостей при оформленні документів ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС», ТОВ «ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» свідчить про спільну підготовку, обмін інформацією та/або залучення однієї особи до оформлення своїх пропозицій під час участі у Торгах 1, 3.»

Позивач вказує, що формат здійснення закупівель відрізняється від «стандартних» відкритих торгів, оскільки під час участі будь-якого учасника ринку у закупівлі саме у формі запиту ціни пропозиції, учасником НЕ СТВОРЮЮТЬСЯ документи, а подача пропозиції здійснюється через свій електронний кабінет шляхом заповнення інформації про ціну/кількість товару в електронних полях. Крім того, під час запиту ціни пропозиції, учасник обирає зі свого переліку раніше доданих до каталогу товарів, саме необхідний у конкретній закупівлі товар. Після заповнення всіх полів, уповноважена особа учасника накладає кваліфікований електронний підпис, та власне, таким чином і подається пропозиція для участі у запиті ціни пропозиції. Після подачі пропозиції технічні специфікації усіх учасників будуть мати однаковий формат та ідентичний зміст, розміщені на листі формату А4.

В пункті 57 Рішення №65/129-р/к відповідач вказав, що «відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом від 12.07.2024 встановлено операції пов`язані з наданням та поверненням Відповідачами фінансової допомоги один одному у період проведення Торгів 1-4 (див. Таблиця 8).

У вказаній таблиці зазначено інформацію, зокрема, щодо надання поворотної фінансової допомоги товариством з обмеженою відповідальністю «Промтопресурс» приватному підприємству «Нафтоагросервіс».

В пункті 58 Рішення №65/129-р/к відповідач вказав, що «за інформацією, наведеною у Таблиці 8, встановлено, що протягом періоду проведення Торгів 1-4 ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» надано ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» поворотну безвідсоткову фінансову допомогу згідно з договором від 15.09.2023 №ФД-15/09/23 у розмірі 200 000 000 грн.

Спростовуючи твердження відповідача, позивач зазначає, що ТОВ «Промтопресурс» на підставі договору №ФД-15/09/23 від 15 вересня 2023 року про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги було надано поворотну безвідсоткову фінансову допомогу позивачу приватному підприємству «Нафтоагросервіс» у розмірі 4 200 000,00 (чотири мільйони двісті тисяч) гривень, а не 200 000 000 (двісті мільйонів) гривень, як вказав відповідач. Вказана сума поворотної безвідсоткової фінансової допомоги була перерахована позичальнику у період з 15.09.2023 р. по 03.10.2023 р. (копії платіжних інструкцій №1546 від 15.09.2023 р., № 1547 від 15.09.2023 р., №№15 51 від 19.09.2023 р., 15 51 від 19.09.2023 р„ №1552 від 19.09.2023 р., №1560 від 25.09.2023 р„ №1561 від 25.09.2023 р., №1562 від 25.09.2023 р., №1577 від 03.10.2023 р., №1578 від 03.10.2023 р., №1579 від 03.10.2023 р., та копія договору №ФД-15/09/23 від 15.09.2023 р. надаються у додатках до позовної заяви). Тобто, надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги позивачу відбулося поза межами проведення торгів. Таким чином, інформація про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, а також її повернення, протягом 2023 року, в тому числі у період проведення Торгів 1-4 позивачеві від ТОВ «Промтопресурс» не відповідає дійсності та суперечить наданим до суду доказам. За вказаних обставин надання ТОВ «Промтопресурс» ПП «Нафтоагросервіс» поворотної безвідсоткової фінансової допомоги задовго до самої навіть публікації закупівлі на онлайн майданчику, жодним чином не може свідчити про наявність умов для обміну інформації чи єдність їх економічних інтересів.

В пункті 73 Рішення №65/129-р/к відповідач зазначив: «у листі АТ КБ «Приватбанк» від 12.07.2024 надано інформацію щодо уповноважених осіб Відповідачів за період з 01.01.2023 по 01.06.2024, саме:

- по ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» директор - ОСОБА_1 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), відповідальна особа - ОСОБА_2 , (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), ОСОБА_3 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), ОСОБА_4 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом),

- починаючи з 06.04.2023 директор - ОСОБА_5 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), відповідальна особа - ОСОБА_2 (на перегляд виписок, доступ до усіх відомостей юридичної особи з усіма функціями, створення, перегляд, видалення платежів) (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), ОСОБА_3 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), ОСОБА_4 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом)',

- також повідомлено, що ОСОБА_2 була довіреною особою, яка була додана ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» самостійно через систему Приват24 для бізнесу.

- по ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» починаючи з 14.02.2023 директор ОСОБА_6 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом)', починаючи з 14.03.2024 директор Рижеголова Валерія Олександрівна (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом),

- відповідальною особою ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» на перегляд виписок, доступ до усіх відомостей юридичної особи з усіма функціями, створення, перегляд, видалення платежів - визначено ОСОБА_2 (РНОКПП Інформація з обмеженим доступом), також повідомлено, що ОСОБА_2 була довіреною особою, яка була додана ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» самостійно через систему Приват24 для бізнесу.

Пунктом 74 рішення зазначено, що за результатом аналізу інформації, наданої листом ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» від 25.07.2024 № 25/07-01 (вх. № 65-01/1030-Кі від 29.07.2024), Відділенням встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» з 01.01.2023 по 31.12.2023 (до, під час та після проведення Торгів 1-4) та займала посаду офісного працівника (бухгалтерія), здійснювала ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно п.75 рішення вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 22.02.2024 № 2600-0704-5/37074 (вх. № 65-01/162-Кі від 23.02.2024) повідомило, що ОСОБА_2 була працевлаштована за основним місцем роботи на ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» з 01.01.2023 по 31.12.2023.

В п.76 рішення відповідач зробив висновки, побудовані на припущеннях, про те, що «вищезазначені обставини свідчать, що ТОВ «ПРОМТОПРЕСУРС» та ПП «НАФТОАГРОСЕРВІС» пов`язані між собою через вказану третю особу, що свідчить про високий ступінь довіри між ними, що є сприятливою умовою для обміну інформацією та погодження поведінки під час участі у Торгах 1-4.».

Спростовуючи вказані висновки відповідача, позивач вказує, що вказана фізична особа ОСОБА_2 до, в період проведення торгів, та після проведення торгів не перебувала у трудових відносинах з ПП «Нафтоагросервіс» та не мала відношення до проведення процедур публічних закупівель.

Отже, позивач вважає, що висновок відповідача про те, що позивач та ТОВ «Промтопресурс» пов`язані між собою через вказану третю особу, що свідчить про високий ступінь довіри між ними, що є сприятливою умовою для обміну інформацією та погодження поведінки під час участі у Торгах 1-4», є безпідставним, необгрунтованим.

Позивач зазначає, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації позивача у справі.

ПП «Нафтоагросевіс» підкреслює, що адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення Антимоноиольного комітету України неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи тому звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.09.2025 року № 65/129-р/к у справі №65/84-09/2024 в частині, що стосується приватного підприємства «Нафтоагросервіс».

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ст. 1 Закону України Про захист економічної конкуренції (далі Закон) економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ст. 5 Закону узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Згідно з ст. 6 Закону антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин. Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності). Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії. Відповідно до абз. 2 ч. 2 Закону за порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Відповідно до ст. 59 Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних). Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно з ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним спірного рішення відповідача в частині, що стосується позивача.

Як встановлено судом цим рішенням було визнано, що позивач та інші суб`єкти господарювання (ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС, ПП НАФТОАГРОСЕРВІС) вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Частиною першою статті 59 Закону встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Таким чином, у розгляді справ про оскарження рішень органів АМК щодо визнання дій суб`єктів господарювання антиконкурентними узгодженими для кваліфікації цих дій не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Отже, для визнання органом АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі. Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу. Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, у тому числі, в постановах Верховного Суду від 13.02.2025 у справі № 910/18964/23, від 13.03.2018 зі справи № 924/381/17, від 12.06.2018 зі справи № 922/5616/15, від 18.10.2018 зі справи № 916/3214/17, від 18.12.2018 зі справи № 922/5617/15, від 05.03.2020 зі справи № 924/552/19, від 11.06.2020 зі справи № 910/10212/19, від 22.10.2019 зі справи № 910/2988/18, від 07.11.2019 зі справи № 914/1696/18, від 02.07.2020 зі справи № 927/741/19, від 09.12.2021 зі справи № 916/3366/20, від 14.06.2022 зі справи № 910/1667/21.

Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема за антиконкурентні узгодженні дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції. Цілком зрозуміло, що така домовленість навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів, а тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судом виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вирогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.

Про необхідність врахування наведеної правової позиції у застосуванні приписів статті 86 ГПК України зазначалося у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 13.02.2025 у справі № 910/18964/23, від 07.11.2019 зі справи № 914/1696/18, від 05.08.2019 зі справи № 922/2513/18, від 11.06.2020 зі справи № 910/10212/19, від 02.07.2020 зі справи № 927/741/19, від 26.01.2021 зі справи № 910/2576/20, від 04.02.2021 зі справи № 910/17126/19, від 23.03.2021 зі справи № 910/4542/20, від 15.12.2020 зі справи № 910/2025/20, від 11.04.2023 зі справи № 910/21627/21, від 03.10.2024 зі справи № 910/17874/23.

При цьому судом враховується висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.01.2020 зі справи № 910/6507/19, згідно з яким кожна зі справ за участю органів Антимонопольного комітету України є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.

Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів. Тобто, з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих і наявних у справі доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

З урахуванням сталої позиції Верховного Суду щодо оцінки доказів у порядку частини другої статті 86 ГПК України у судовому рішенні згідно із частиною четвертою статті 238 ГПК України має бути наведене обґрунтування суду щодо того, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів у взаємному зв`язку доказів у справі у їх сукупності з іншими доказами та поясненнями сторін та здійсненням аналізу поведінки саме позивача, як учасника торгів, у контексті узгодженості саме дій позивача з іншими учасниками торгів.

Як встановлено судом у даній справі відповідачем було встановлено:

- щодо торгів 1: оплата за участь у торгах 1 ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС в один день з незначною різницею у часі; використання однакових ІР-адрес під час входу у систему дистанційного обслуговування банківських рахунків ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС; спільні властивості файлів ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ, ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС; схоже оформлення документів ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС, ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС; надання та повернення фінансової допомоги один одному, а саме: надання ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ПП НАФТОАГРОСЕРВІС, надання ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ, повернення від ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ; взаємозв`язок ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС через третіх осіб;

- щодо торгів 2: спільні властивості файлів ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ та ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС; схоже оформлення документів ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ; надання фінансової допомоги один одному, а саме: надання ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ, повернення від ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ;

- щодо торгів 3: оплата за участь у торгах 3 ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС в один день з незначною різницею у часі; використання однакових ІР-адрес під час входу у систему дистанційного обслуговування банківських рахунків ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС; спільні властивості файлів ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ, ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС; схоже оформлення документів ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС, ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС; надання фінансової допомоги один одному, а саме: надання ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ПП НАФТОАГРОСЕРВІС, надання ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ, повернення від ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС фінансової допомоги ТОВ ЕНЕРГО ВОСТОК АНТРАЦИТ; взаємозв`язок ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС через третіх осіб;

Позивач встановлені відповідачем у спірному рішенні обставини під час розгляду справи не спростував, він наголошує на їхній неповноті і не погоджується з висновками відповідача, викладеними у спірному рішенні. Так, позивач пояснює, що він здійснив оплату за сам доступ до онлайн майданчика для можливості брати участь у тендерах у майбутньому, а не в конкретних торгах; оплата здійснена через банківську установу АТ КБ ПриватБанк, якою користується значна кількість фізичних та юридичних осіб в Україні; використання позивачем або будь-якими іншими суб`єктами господарювання стандартних версій програми PDF не може бути свідченням узгодженості дій таких суб`єктів господарювання; під час подачі пропозиції для участі у торгах у формі запиту ціни пропозиції формування технічної специфікації учасником, що містить конкретний вичерпний перелік відомостей, відбувається автоматично, шляхом заповнення учасником відповідних даних та накладенням електронного підпису; надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги позивачем ТОВ Промтопресурс не пов`язано з участю у торгах, оскільки надання та повернення такої фінансової допомоги відбувалося поза межами строків проведення торгів.

Суд зазначає, що ці пояснення позивача по окремим обставинам не враховують, що доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині. Так, за результатами дослідження доказів у даній справі, суд вважає, що сукупність вищевикладених обставин дозволяли відповідачу зробити висновок про порушення позивачем у спірних правовідносинах законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки останній мав можливість узгодити та узгодив свою поведінку під час проведення торгів, що мало вплив на економічну конкуренцію під час торгів. Так, позивачем навіть не заперечені обставини взаємозв`язку ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС та ПП НАФТОАГРОСЕРВІС через третіх осіб, а також надання позивачем цьому ж ТОВ ПРОМТОПРЕСУРС безвідсоткової фінансової допомоги для особистих потреб, хоча і до 13.11.2023, яка не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами. Також, суд наголошує, що пояснення позивача, що схожість оформлення документів під час проведення торгів обумовлена саме особливостями функціонування електронного майданчику Newtend не підтверджується доказами.

За цих підстав, суд вважає, що наведені обставини, у сукупності з іншими, вказаними у спірному рішенні, свідчать про обґрунтованість висновків відповідача у спірному рішенні. З урахуванням викладеного, суд виснує, що позивачем не доведені підстави, визначені ч. 1 ст. 59 Закону для визнання недійсним та скасування спірного рішення відповідача в частині, що стосується позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов позивача не підлягає задоволенню, понесені останнім судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛ И В:

1. В задоволені позову Приватного підприємства "Нафтоагросервіс" до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення в частині - відмовити повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача .

Повний текст рішення складено 26 березня 2026 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов