ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.03.2026 Справа № 904/202/26
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСОН», м. Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед-сервіс Днепр», м. Дніпро
про стягнення 196054,25грн. (розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення)
Суддя Васильєв О.Ю.
Без участі представників сторін
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.26р. у справі №904/20/26 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

16.03.26р. через систему «Електронний суд» від ТОВ «Мед-сервіс Днепр» (відповідач) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00грн..

Ухвалою суду запропоновано позивачу надати письмові пояснення стосовно заяви ТОВ «Мед-сервіс Днепр» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Від ТОВ «ЮНСОН» надійшло клопотання в якому просить відмовити в задоволенні заяви за безпідставністю.

Від ТОВ «Мед-сервіс Днепр» надійшли додаткові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог суд покладає понесені судові витрати позивача на останнього.

На підтвердження понесення витрат на надання правової допомоги відповідач надав:

- Договір №01062025 від 01.06.2025 про надання правничої допомоги, що укладений між ФОП Удовицький Є.М. та ТОВ «Мед-сервіс Днепр»;

- Акт наданих послуг від 13.03.2026 на суму 12000, 00 грн;

Суд зазначає, що з реквізитів Договору №№01062025 від 01.06.2025 про надання правничої допомоги вбачається, що виконавець - ФОП Удовицький Є.М. який діє на підставі факту державної реєстрації в ЄДР. Натомість, у даному випадку, юридичні послуги були надані Удовицький Є.М. саме як фізичною особою-підприємцем, а не як адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально та є самозайнятою особою у розумінні приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Натомість, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані. Вказані висновки викладені, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, постанові Верховного Суду від 05.10.2023 року у справі №911/1235/22, а також постановах Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №643/16961/19 від 31.05.2023 року у справі №757/13974/21-ц.

Так само, витрати на надання юридичних послуг фізичною особою-підприємцем не можуть відноситись до витрат передбачених пунктом 4 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, вказана норма визначає віднесення до судових витрат саме тих витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, а не вчинення процесуальних дій особою, у іншому статусі, ніж адвокат.

Отже, надання юридичних послуг особою, не у статусі адвоката, а у статусі фізичної особи-підприємця (попри наявність у фізичної особи адвокатського свідоцтва) не може відноситись, ні до «витрат на професійну правничу допомогу», ні до «витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 233, 236, 238, 240, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ТОВ «Мед-сервіс Днепр» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Васильєв О.Ю.