ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"16" березня 2026 р. Справа № 916/4616/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Задорожному А.О.;

за участю представників сторін:

від позивача: Опанасенко А.В.;

від відповідача: Манушин В.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" про забезпечення позову (вх.№2-448/26 від 09.03.2026) подану по справі №916/4616/25:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТЕЗ ГРУП І К" (вул. Грушевського Михайла, буд. 39-И, каб. 503, місто Одеса, 65047; );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ДОЛИНА" (вул. Мізікевича, 58 "А", смт. Великодолинське, Овідіопольський р-н., Одеська обл., 67832; );

про стягнення 14 380 898,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 17.11.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№4752/25) Товариства з обмеженою "СИНТЕЗ ГРУП І К" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ДОЛИНА" в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 380 898,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору позики №1-ФП від 01.04.2022 в частині своєчасного та повного повернення суми позики, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10 751 597,69 грн. Дану заборгованість, а також пеню в розмірі 2 842 840,25 грн та інфляційні збитки в розмірі 786460,42 грн, ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К", як новий кредитор за Договором про відступлення права вимоги (цесії) від 08.10.2025, до якого перейшло право вимоги до відповідача від первісного кредитора, просить суд стягнути з відповідача.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" (вх.№2-1789/25 від 17.11.2025) про забезпечення позову у даній справі, в якій позивач просив суд накласти арешт на все нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» до моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою суду від 19.11.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТЕЗ ГРУП І К" (вх.№2-1789/25 від 17.11.2025) про забезпечення позову по справі №916/4616/25.

Ухвалою суду від 24.11.2025 було відкрито провадження у справі №916/4616/25 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 15.12.2025 о 11:30.

02.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив (вх.№38519/25).

10.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про вступ у справу в якості представника (вх.№39607/25).

12.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№39865/25).

У судовому засіданні 15.12.2025, за участі представника відповідача, судом було встановлено строки на подання відповіді на відзив до 25.12.2025 та для заперечень до 08.01.2026, а також суд без оформлення окремого документу, задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи та відклав підготовче засідання на 15.01.2026 о 15:00.

Також 15.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх.№2-1962/25), в якій він просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» в межах суми заборгованості 14 380 898,36 грн, які знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

- накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки, що належать або підлягають передачі ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» в межах суми заборгованості 14 380 898,36 грн., які знаходяться у нього і будуть виявлені відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2025 року у справі №916/4616/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТЕЗ ГРУП І К", м.Одеса про забезпечення позову (вх.№2-1962/25 від 15.12.2025) по справі №916/4616/25 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову по справі №916/4616/25, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ДОЛИНА", смт. Великодолинське, Одеської області, які знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках Товариства, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду, а також накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки, що належать або підлягають передачі Товариству з обмеженою відповідальністю АГРО-ДОЛИНА, смт. Великодолинське, Одеської області у межах суми позову 14 380 898 грн 36 коп.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 по справі №916/4616/25 апеляційну скаргу ТОВ "АГРО-ДОЛИНА" на ухвалу про забезпечення позову Господарського суду Одеської області від 17.12.2025 у даній справі задоволено. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2025 у справі №916/4616/25 скасовано. Відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТЕЗ ГРУП І К", м.Одеса про забезпечення позову від 15.12.2025.

09.03.2026 до суду від ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" надійшла заява про забезпечення позову в даній справі (вх.№2-448/26), в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» в межах суми заборгованості 14 380 898,36 грн, які знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, окрім грошових коштів, що перебувають на банківських рахунках, окрім грошових коштів, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом;

- у разі недостатності арештованих державним або приватним виконавцем грошових коштів за ухвалою суду у справі №916/4616/25, додатково накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки, що належить ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» в межах різниці між ціною позову 14 380 898,36 грн та сумою вже арештованих грошових коштів у справі №916/4616/25.

У якості обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує, що в нього наявна інформація про фінансовий стан ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» за результатами 2025 року, а також ознаки виведення коштів та активів з підприємства у 2025 році на інші суб`єкти господарювання, що на думку заявника свідчить про реальні ризики можливості виконання рішення у цій справі.

Ухвалою суду від 11.03.2026 заяву ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" про забезпечення позову (вх.№2-448/26 від 09.03.2026) подану по справі №916/4616/25 прийнято до розгляду, призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 16.03.2026.

У судовому засіданні за участі представників сторін, суд проголосив скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали про відмову в забезпеченні позову та відклав складення повної ухвали на строк до 23.03.2026.

Розглянувши заяву ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" про забезпечення позову (вх.№2-448/26 від 09.03.2026) подану по справі №916/4616/25 суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні враховуючи наступне:

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладених у постановах від 08.07.2024 у справі №916/143/24, від 04.10.2024 у справі № 913/289/24, законодавством покладено на заявника обов`язок обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

При цьому, у постанові від 04.12.2025 у справі №916/3385/25 Верховний Суд зазначив, що наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії з відповідним їх підтвердженням. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави заявлених позовних вимог та застосування відповідного їм заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Так скасовуючи ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2025 у справі №916/4616/25 Південно-західний апеляційний господарський суд у своїй постанові вказав, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. В даному випадку, як встановлено апеляційним судом, позивачем не було належним чином обґрунтовано наявності підстав та обставин, за яких можливе вжиття заходів забезпечення позову.

Також колегія суддів зазначила, що при цьому, позивачем взагалі до заяви не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обґрунтування своїх вимог про застосування судом саме таких обраних ним заходів, а судом першої інстанції у порушення статті 86 Господарського процесуального кодексу України не встановлено та не наведено фактичних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про наявність підстав для розгляду судом питання щодо правомірності або неправомірності дій відповідачів в частині, що стосується необхідності вчинення судом невідкладних заходів, зокрема, вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, а також імовірність утруднення або унеможливлення виконання в майбутньому судового рішення у разі невжиття саме запропонованих заходів забезпечення позову.

Так в якості обґрунтування підстав необхідності вжиття заходів забезпечення позову ТОВ «СИНТЕЗ ГРУП І К» зазначає що дохід ТОВ «Агро-Долина» за 2025 рік в порівнянні з попереднім 2024 роком впав на 45,98% до 9 280 200,00 грн, "чистий прибуток" ТОВ «Агро-Долина» за 2025 рік склав 6600,00 грн, що в 2 тисячі разів менше від заявленої у позові суми заборгованості.

Заявник також зазначає, що враховуючи колосальну розбіжність суми доходу у розмірі 9 200 000,00 грн та чистого доходу 6 600,00 грн, логічно припустити, що скоріш за все ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» зменшує чистий дохід за рахунок виведення коштів на «дружні» суб`єкти господарювання формуючи безпідставні «витрати», не виключено, що виведення коштів відбулось невдовзі після пред`явлення позову у цій справі наприкінці 2025 року.

Крім того ТОВ «СИНТЕЗ ГРУП І К» стверджує, що ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» задекларовано у 2025 році активів на 18 480 300,00 грн, які зменшились у порівнянні з 2024 роком більше ніж на 10 000 000,00 грн, з чого також варто припустити виведення активів на «дружні» суб`єкти господарювання у кінці 2025 року невдовзі після пред`явлення позову у цій справі;

Таким чином ТОВ «СИНТЕЗ ГРУП І К» вважає, що у 2026 році поки триває розгляд цієї справи ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» продовжить вживати заходи із виведення грошових коштів та активів з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань, які розглядаються у цій справі №916/4616/25.

Враховуючи викладене, заявник вважає що недобросовісна поведінка відповідача є додатковим підтвердженням наявності ризиків, через які слід вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову. А також враховуючи фінансові показники діяльності ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» у 2025 році, заявник вважає що грошових коштів на рахунках ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» може бути недостатньо, у зв`язку з чим ТОВ «СИНТЕЗ ГРУП І К» просить суд накласти арешт також на майно ТОВ «АГРО-ДОЛИНА» в межах різниці між ціною позову та сумою арештованих грошових коштів.

Так господарський суд зауважує, що згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 04.12.2025 у справі №916/3385/25, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22 міститься висновок про те, що вжиття заходів забезпечення позову передбачає доведення стороною обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

З огляду на викладене, висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду свідчить, що вимога про надання доказів витрачання відповідачем коштів не може розглядатися як єдина підстава для застосування заходів забезпечення позову, однак не виключає зобов`язання заявника щодо доведення необхідності такого забезпечення шляхом подання доказів, підтверджуючих підставність заявлених вимог та ризик утруднення чи унеможливлення виконання у майбутньому відповідного судового рішення.

Це підтверджується тим, що Верховний Суд у постанові від 18.06.2025 у справі №918/73/25 зазначив те, що наведений у зазначеній постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підхід передбачає необхідність доказування наявності обґрунтованої необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом подання доказів до суду щодо наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення позову, обґрунтування позивачем відомих останньому обставин або тих обставин, про які він об`єктивно може дізнатися, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, повертаючи справу №917/1610/23 відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду ухвалою від 01.03.2025, зазначала, що наведений зміст вказаної постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду засвідчує, що у ній взагалі відсутні правові висновки про те, що у питанні застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідача/зацікавленої особи, позивач (заявник) звільняється від доказування наявності обґрунтованої необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом подання доказів до суду щодо наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення позову.

Таким чином, саме лише посилання в заяві позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, адже має характер припущення. Вказане повністю узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 №381/4019/18.

Суд бере до уваги, що для вжиття заходів забезпечення позову важливим є момент об'єктивного існування ризиків, які визначені зокрема у частині другій статті 136 ГПК України, та необхідності їх підтвердження відповідними доказами.

Водночас заява ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Заявник лише допускає припущення того, що відповідач здійснює виведення активів та грошових коштів зі своїх рахунків, з метою унеможливлення виконання рішення у даній справі.

При цьому надає до суду лише витяг з порталу Опендатабот, відповідно до якого вбачається зменшення в 2025 році доходу ТОВ «АГРО-ДОЛИНА», та прогнозоване зменшення доходу в 2026 році у порівнянні з 2024 роком.

Між тим суд зазначає, що надання лише цих доказів не може свідчити про існування ризиків унеможливлення виконання рішення суду в даній справі.

Також позивачем не надано до суду будь-яких доказів, що підтверджують наявність у відповідача відкритих виконавчих проваджень, арештів, наявності податкового боргу/застави, тощо. А обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення зводиться позивачем до тверджень про наявність у відповідача заборгованості перед ним та невизнання такої заборгованості відповідачем.

Крім того суд зазначає, що Південно-західний апеляційний господарський суд вже зазначив про необхідність надання до суду належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76, 77 ГПК України, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, а також імовірність утруднення або унеможливлення виконання в майбутньому судового рішення у разі невжиття заходів забезпечення позову з визначенням належних способів застосування таких заходів до відповідача.

Враховуючи викладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" про забезпечення позову.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 232-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні заяви ТОВ "СИНТЕЗ ГРУП І К" про забезпечення позову (вх.№2-448/26 від 09.03.2026) подану по справі №916/4616/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повну ухвалу складено 23.03.2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська