ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 року м.Дніпро Справа № 908/3173/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Демчина Т.Ю.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

Представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Запорізької міської ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 (суддя Давиденко І.В.)

за заявою Запорізької міської ради про забезпечення позову

у справі № 908/3173/25

за позовом: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНАЛЬНИК" (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99А, ідентифікаційний код 19273025)

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСЕРВІС БУХТА 99А" (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99А, ідентифікаційний код 45860512)

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 3484/08-07/25 від 15.10.2025) Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНАЛЬНИК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСЕРВІС БУХТА 99А" про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, зареєстрований в реєстрі за № 791 (закрита стоянка для техніки з офісом літ. А-2, загальною площею 399,2 кв.м.), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046, площею 0,8266 га, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради, укладений між ТОВ "КОМУНАЛЬНИК" та ТОВ "АВТОСЕРВІС БУХТА 99А", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, зареєстрований в реєстрі за № 792 (побутова будівля літ. Д, прибудова Д', загальною площею 73,1 кв.м.), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046, площею 0,8266 га, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради, укладений між ТОВ "КОМУНАЛЬНИК" та ТОВ "АВТОСЕРВІС БУХТА 99А", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, зареєстрований в реєстрі за № 793 (сховище для посипочного матеріалу літ. Б, загальною площею 117,9 кв.м.), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046, площею 0,8266 га, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради, укладений між ТОВ "КОМУНАЛЬНИК" та ТОВ "АВТОСЕРВІС БУХТА 99А", посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.

Одночасно з позовом Запорізькою міською радою подано заяву про забезпечення позову, якою позивач просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно:

- закриту стоянку для техніки з офісом літ. А-2, загальною площею 399,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- побутову будівлю літ. Д, прибудова Д', загальною площею 73,1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- сховище для посипочного матеріалу літ.Б, загальною площею 117,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Ухвалою суду від 22.10.2025 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

25.11.2025 до суду надійшла заява Запорізької міської ради (вх.№23779/08-08/25 від 25.11.2025) про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 у задоволенні заяви Запорізької міської ради про забезпечення позову у справі № 908/3173/25 (вх. № 23779/08-08/25 від 25.11.2025) відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, представник Запорізької міської ради, звернувся через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 27.11.2025; задовольнити заяву Запорізької міської ради про забезпечення позову у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 13.03.2025 Запорізька міська рада звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНАЛЬНИК» про стягнення 490 040,02 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 06.04.2023 по 31.12.2024 включно (справа № 908/617/25 у порядку спрощеного позовного провадження).

Як вбачається з матеріалів справи за ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» (далі - Відповідач 1) 06.04.2023 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: закрита стоянка для техніки з офісом літ. А-2, побутова будівля літ. Д, прибудова Д', сховище для посипочного матеріалу літ. Б, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0046, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення на підставі актів приймання- передачі, серія та номер: 258, 259, виданий 06.04.2023, видавник: Кардаш Я.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області. (реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна: 01, 01, 01).

Земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а, кадастровий номер: :01:009:0046 належить Запорізькій міській територіальній громаді в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності.

Між Запорізькою міською радою (далі - Позивач) та ТОВ «КОМУНАЛЬНИК», у зв`язку з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, договір оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0046 не обліковується.

Таким чином, Відповідач 1 (набувач), не сплачуючи у період з 06.04.2023 по 31.12.2024 орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшив вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок міської ради.

Рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/617/25 від 05.06.2025 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНАЛЬНИК» на користь Запорізької міської ради 490 040,02 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 06.04.2023 по 31.12.2024, та 5880,48 грн. судового збору.

Однак, після розгляду судової справи № 908/617/25, Відповідачем 1 було укладено 3 договори купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025 № 791, № 792 та № 793 на підставі яких відповідач відчужив своє майно на користь 3-х осіб, внаслідок чого став неплатоспроможним.

Також, для примусового виконання рішення суду по справі № 908/617/25 Запорізькою міською радою було направлено судовий наказ до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича.

Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А. Ю. в ході примусового виконання виконавчого провадження вжито всіх необхідних заходів примусового виконання, спрямованих на забезпечення фактичного виконання рішення, які виявились безрезультатними. За результатами проведених дій, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А. Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання.

Предметом спору за даною позовною заявою виступає договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМУНАЛЬНИК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» (далі - Відповідач 2), посвідчений Кардаш Я.О. - приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 791, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, укладений між Відповідачем 1 та Відповідачем 2, посвідчений Кардаш Я.О. - приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 792 а також договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, укладений між Відповідачем 1 та Відповідачем 2, посвідчений Кардаш Я.О. - приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 793.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.08.2025 № 438713988 (наявний в матеріалах справи) все зазначене нерухоме майно Відповідача 1 перейшло у власність Відповідача 2.

В свою чергу, відчуження Відповідачем 1 об`єктів нерухомого майна за вищевказаних обставин усього свого майна жодним чином не свідчить про ведення господарської діяльності, а є способом ухилення від виконання грошового зобов`язання.

З огляду на всі зазначені обставини, Позивач, з метою захисту своїх прав, подав позов про визнання вищевказаних договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025 № 791, від 27.06.2025 № 792 та від 27.06.2025 № 793, укладених між Відповідачем-1 та Відповідачем 2 по даній справі недійсними, оскільки вони спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання щодо стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у розмірі 490 040,02 грн. та 5 880,48 грн. судового збору (разом 495 920,50 грн.) за наслідками розгляду судової справи № 908/617/25.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом оспорюваного договору, дозволяє Відповідачу 2 сприяти цим вищевказаним неправомірним, недобросовісним, вищенаведеним діям Відповідача 1 продовжити вчиняти дії, що унеможливлює виконання судового рішення по справі № 908/617/25, за поданим на захист своїх прав позовом Запорізької міської ради до Відповідача 1.

Запорізька міська рада просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна які перейшли від ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» до ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» на підставі договорів купівлі-продажу від 27.06.2025, які були укладені після прийняття рішення Господарським судом Запорізької області від 05.06.2025 по справі № 908/617/25 про стягнення 490 040,02 грн з ТОВ «КОМУНАЛЬНИК». Неможливість виконання примусового стягнення з ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» за рішенням суду по справі № 908/617/25 підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А. Ю. про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання.

Щодо фіктивності оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна свідчить те, що ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» було зареєстровано тільки 25.06.2025 (після прийняття Рішення по справі № 908/617/25 та за день до укладення угод). Згідно інформації з аналітичної системи «YOU CONTROL» Адреси реєстрації ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» та ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» є однаковими: Україна, 69002, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Крива Бухта, будинок 99А.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаних обставин.

Отже укладені оспорювані договори купівлі-продажу укладені між ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» та ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» набувають всіх ознак фраудаторності таких угод.

Не вжиття заходів забезпечення позову по даній справі може призвести до відчуження спірного нерухомого майна до третіх осіб, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення по № 908/3173/25, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Згідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/3173/25. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №908/3173/25.

23.12.2025 від скаржника до ЦАГС надійшло клопотання про долучення доказів, зокрема, платіжної інструкції № 1596 від 11.12.2025 про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та докази поштового та електронного направлення апеляційної скарги відповідачам.

29.12.2025 матеріали оскарження ухвали ГСЗ від 27.11.2025 у справі № 908/3173/25 надійшли до ЦАГС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Запорізької міської ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 за заявою Запорізької міської ради про забезпечення позову у справі № 908/3173/25. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 04.03.2026 о 12 год. 30 хв.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 (у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Кощеєва І.М.) у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Дармін М.О., Демчина Т.Ю.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

04.03.2026 відповідачі наданим процесуальним правом не скористались та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

04.03.2026 Запорізькою міською радою до матеріалів оскарження ухвали подано клопотання, в якому повідомлено про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» реєстраційних дій щодо нерухомого майна. На підтвердження зазначеного долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.02.2026. Зокрема, щодо вчинення реєстраційних дій стосовно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01.

04.03.2026 секретарем судового засідання Солодовою І.М. встановлено неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з представником позивача - Савченко Ігорем Геннадійовичем. У призначений час представник позивача вийшов на зв`язок, однак були відсутні зображення та звук у зв`язку з несправністю або неналежним функціонуванням його технічних засобів. За таких обставин проведення судового засідання в режимі відеоконференції стало неможливим, про що складено відповідний акт.

У судовому засіданні 04.03.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Розглянувши матеріали оскарження ухвали, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є ухвала суду від 27.11.2025 про відмову у забезпечені позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що предметом спору у цій справі є визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених, за твердженням позивача, з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань перед кредитором.

Суд вказав, що сам по собі факт наявності спору щодо стягнення заборгованості у справі № 908/617/25 та відчуження відповідачем нерухомого майна не є підставою для автоматичного задоволення заяви про забезпечення позову без належного обґрунтування необхідності таких заходів.

Суд встановив, що позивач не надав доказів на підтвердження відсутності у відповідача 1 активів (грошових коштів, рухомого чи нерухомого майна). Посилання на постанову державного виконавця від 24.09.2025 визнано недостатнім доказом відсутності активів.

Суд також зазначив, що позивач не довів наявності реальних ризиків утруднення чи неможливості виконання рішення у цій справі, а доводи фактично зводяться до необхідності забезпечення виконання рішення в іншій справі, що не відповідає вимогам ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки заявником не подано належних і допустимих доказів існування конкретних обставин, які обґрунтовують необхідність застосування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви як необґрунтованої та недоведеної.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною четвертою статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17, постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №916/1572/19, від 28.10.2019 у справі №916/1845/19, від 10.09.2020 у справі №922/3502/19)

Предметом спору у справі № 908/3173/25 є вимоги Запорізька міська рада про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, укладених між ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» та ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А», щодо об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046.

Запорізькою міською радою подано заяву про забезпечення позову, якою позивач просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно:

- закриту стоянку для техніки з офісом літ. А-2, загальною площею 399,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- побутову будівлю літ. Д, прибудова Д', загальною площею 73,1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- сховище для посипочного матеріалу літ.Б, загальною площею 117,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що ним подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМУНАЛЬНИК та Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОСЕРВІС БУХТА 99А про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, зареєстрований в реєстрі за № 791 (закрита стоянка для техніки з офісом літ. А-2, загальною площею 399,2 кв.м.), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046, площею 0,8266 га, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради, укладений між ТОВ КОМУНАЛЬНИК та ТОВ АВТОСЕРВІС БУХТА 99А, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, зареєстрований в реєстрі за № 792 (побутова будівля літ. Д, прибудова Д', загальною площею 73,1 кв.м.), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046, площею 0,8266 га, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради, укладений між ТОВ КОМУНАЛЬНИК та ТОВ АВТОСЕРВІС БУХТА 99А, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.06.2025, зареєстрований в реєстрі за № 793 (сховище для посипочного матеріалу літ. Б, загальною площею 117,9 кв.м.), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:009:0046, площею 0,8266 га, яка знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради, укладений між ТОВ КОМУНАЛЬНИК та ТОВ АВТОСЕРВІС БУХТА 99А, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договори купівлі-продажу, укладені відповідачами, спрямовані на ухилення ТОВ КОМУНАЛЬНИК від виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за користування земельною ділянкою, стягнутої за наслідками розгляду справи № 908/617/25.

Позивач вказує, що підставою для звернення до суду стали дії відповідача 1, які полягають у відчужені усього нерухомого майна на користь відповідача 2 після розгляду справи № 908/617/25, внаслідок чого відповідач 1 став неплатоспроможним (відсутнє інше нерухоме майно, кошти на банківських рахунках тощо) при наявності в нього заборгованості перед місцевим бюджетом, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язання по сплаті за землю з 06.04.2023 по 31.12.2024 в розмірі 495 920,50 грн.

Також позивач наголосив, що Запорізька міська рада просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, які перейшли від ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» до ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» на підставі договорів купівлі-продажу від 27.06.2025, які були укладені після прийняття рішення Господарським судом Запорізької області від 05.06.2025 по справі № 908/617/25 про стягнення 490 040,02 грн з ТОВ «КОМУНАЛЬНИК». Неможливість виконання примусового стягнення з ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» за рішенням суду по справі № 908/617/25 підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання. На думку позивача, про фіктивність оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна свідчить те, що ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» було зареєстровано тільки 25.06.2025 (після прийняття рішення по справі № 908/617/25 та за день до укладення угод). Згідно інформації з аналітичної системи «YOU CONTROL», адреси реєстрації ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» та ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» є однаковими: Україна, 69002, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Крива Бухта, будинок 99А. Отже, укладені оспорювані договори купівлі-продажу укладені між ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» та ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А», на думку позивача, набувають всіх ознак фраудаторності таких угод.

Позивач вважає, що в даному випадку порушуються його інтереси через укладення відповідачем 1, з порушенням засад ст.3 Цивільного кодексу України, правочину, після якого унеможливлюється виконання грошових зобов`язань (сатисфакція) перед позивачем за рішенням суду по справі № 908/617/25, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом оспорюваного договору, дозволить відповідачу 2 сприяти цим вищевказаним неправомірним, недобросовісним, вищенаведеним діям відповідача 1 продовжити вчиняти дії, що унеможливлює виконання судового рішення по справі № 908/617/25.

Колегія суддів враховує, що при зверненні з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За таких обставин має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію стосовно того, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі №902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно зі ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до подання позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача/зявника, а саме щодо накладення арешту на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а.

Так, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.06.2025 у справі № 908/617/25 з ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» стягнуто 490 040,02 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Після ухвалення зазначеного рішення, 27.06.2025, відповідачем 1 ТОВ «КОМУНАЛЬНИК» відчужено належні йому об`єкти нерухомого майна на користь відповідача 2 ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А». Виконавче провадження завершено поверненням виконавчого документа у зв`язку з неможливістю виконання.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» зареєстровано 25.06.2025, тобто безпосередньо перед укладенням оспорюваних договорів, при цьому місцезнаходження обох товариств є ідентичним.

Наведені обставини у їх сукупності свідчать про наявність обґрунтованого припущення щодо можливості подальшого відчуження спірного майна третім особам, що може ускладнити або зробити неможливим ефективне виконання рішення суду у справі № 908/3173/25 у разі задоволення позову про визнання договорів недійсними.

При цьому заявлений захід забезпечення позову безпосередньо стосується предмета спору - саме тих об`єктів нерухомого майна, щодо яких заявлено вимоги про визнання правочинів недійсними. Накладення арешту на це майно має тимчасовий характер, не вирішує спір по суті та є співмірним із заявленими вимогами.

Колегія суддів зауважує на тому, що зазначені заходи забезпечення позову є тимчасовими (до закінчення розгляду справи) та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду цієї справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективний захист та поновлення порушеного права в разі задоволення/часткового задоволення позову.

Посилання суду першої інстанції на недоведеність відсутності у відповідача 1 інших активів не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні позову, оскільки у даному випадку ризик пов`язаний не лише з виконанням рішення у справі № 908/617/25, а насамперед із можливістю ускладнення виконання рішення у цій справі (908/3173/25) внаслідок повторного відчуження спірного майна.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову є передчасним та зробленим без належної оцінки всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при винесенні ухвали про відмову у забезпеченні позову належним чином не було з`ясовано обставини, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Позивача про накладення арешту на спірне нерухоме майно.

За таких обставин, враховуючи доводи заявника, наведені у заяві, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява Позивача, про забезпечення позову - підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду відповідно - скасуванню.

Розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 у справі № 908/3173/25 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.11.2025 у справі № 908/3173/25 - скасувати.

Заяву Запорізької міської ради про забезпечення позову у справі № 908/3173/25- задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно:

- закриту стоянку для техніки з офісом літ. А-2, загальною площею 399,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- побутову будівлю літ. Д, прибудова Д', загальною площею 73,1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- сховище для посипочного матеріалу літ.Б, загальною площею 117,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Крива Бухта, буд. 99а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Постанова про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувач: Запорізька міська рада (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНАЛЬНИК» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99А, ідентифікаційний код 19273025)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОСЕРВІС БУХТА 99А» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 99А, ідентифікаційний код 45860512) Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох років з дня її прийняття, тобто до 04.03.2029 року.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.03.2026.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя Т.Ю. Демчина