РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2026Справа №910/1075/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Олімп Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-Комерційна Фірма «Норд Пак-Плюс»

про стягнення 427 527,54 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Олімп Груп» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Пак-Плюс» про стягнення 427 527,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки №01/12-25-пт від 01.12.2025 у частині оплати поставленого будівельного товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02094, м. Київ, вул. Черчилля Вінстона, буд. 59А, ідентифікаційний код 34721995 та вручена 12.02.2026.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року між сторонами укладено договір поставки № 01/12-25-пт, відповідно до якого Позивач (постачальник) зобов`язався передати у власність Відповідача (покупця) будівельну продукцію, а Відповідач - прийняти товар і оплатити його повну вартість. У той самий день сторони підписали Специфікацію № 1, яка є невід`ємною частиною договору і визначає асортимент, кількість та вартість товару.

На виконання договору позивач здійснив дві поставки будівельної продукції безпосередньо на будівельний майданчик Відповідача:

05 грудня 2025 року - за видатковою накладною № 8 на суму 332 922,48 грн. Доставка підтверджена товарно-транспортними накладними № Р2 та № Р67 від 05.12.2025, перевізник - ТОВ «Енергогарант».

17 грудня 2025 року - за видатковою накладною № 9 на суму 94 605,06 грн. Доставка підтверджена товарно-транспортною накладною № Р32038 від 17.12.2025.

Відповідач прийняв поставлений товар, що підтверджується підписаними видатковими накладними №8 від 05.12.2025 та №9 від 17.12.2025.

Відповідно до пункту 4.2 договору поставки покупець зобов`язався оплатити повну вартість поставленого товару протягом 7 (семи) календарних днів з дати кожної поставки. Таким чином: кінцевий строк оплати за накладною № 8 - 12 грудня 2025 року; кінцевий строк оплати за накладною № 9 - 24 грудня 2025 року.

У встановлені строки, а також після їх спливу Відповідач оплату не здійснив ні в повному обсязі, ні частково. Загальна сума непогашеного боргу становить 427 527,54 грн.

01 січня 2026 року сторони підписали Акт звірки взаєморозрахунків, у якому Відповідач повністю визнав наявність та розмір заборгованості перед Позивачем у сумі 427 527,54 грн.

Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання умов укладеного договору поставки від 01.12.2025 № 01/12-25-пт, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято передбачений договором товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору поставки від 01.12.2025 № 01/12-25-пт та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 427 527,54 грн.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості товару отриманого за договором поставки від 01.12.2025 № 01/12-25-пт, та факту наявності заборгованості за отриманий товар у розмірі 427 527,54 грн, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 ГПК України понесені позивачем витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Олімп Груп» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-Комерційна Фірма «Норд Пак-Плюс» (02094, м. Київ, вул. Черчилля Вінстона, буд. 59А, ідентифікаційний код 34721995) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Олімп Груп» (01054, м. Київ, вул. Франка Івана, буд. 30, оф. 47, ідентифікаційний код 39918624) заборгованість у розмірі 427 527,54 грн та судовий збір в розмірі 6 413 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна