ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

01 квітня 2026 рокум. ОдесаСправа № 915/531/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 про призначення експертизи та зупинення провадження (повний текст ухвали складено та підписано 24.11.2025)

по справі №915/531/25

за позовом Миколаївської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВАЛЬ ПАРК"

про стягнення 1 703 808,39 грн,

(суддя першої інстанції Мавродієва М.В., дата та місце прийняття ухвали: 10.11.2025, Господарський суд Миколаївської області, м. Миколаїв),

У квітні 2025 року Миколаївська міська рада (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК (далі - Відповідач) про стягнення грошових коштів в сумі 1 703 808,39 грн за безоплатне користування з 01.10.2020 по 22.04.2021 земельною ділянкою комунальної власності площею 14,6433 га з кадастровим номером :07:001:0106 за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/6.

21.10.2025 Відповідачем було подано до суду клопотання про призначення у даній справі комплексної судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Земельну ділянку якої площі (з урахуванням площі, необхідної для використання та обслуговування об`єктів нерухомого майна) фактично використовувало Товариство з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК у період з 01.10.2020 по 22.04.2021 як власник нерухомого майна по вул. Індустріальній, 1/6 у м. Миколаєві Миколаївської області, набутого на підставі Договору купівлі-продажу №708 від 07.12.2017 (відомості внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), яке розташовано на земельній ділянці 1,7, яка в подальшому сформована та якій присвоєно кадастровий номер :07:001:0106?

2. Яку суму коштів мало б сплатити Товариство з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК у вигляді орендної плати за використання у період з 01.10.2020 по 22.04.2021 земельної ділянки площею, визначеною при вирішенні питання №1, під розміщення об`єктів нерухомого майна по вул. Індустріальній, 1/6 у м. Миколаєві Миколаївської області, що перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК?

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК б/н від 21.10.2025 (вхід.№14820/25 від 21.10.2025) про призначення судової експертизи; призначено у справі №915/531/25 комплексну судову земельно-технічну та оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. На вирішення комплексної судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи поставлено наступні питання:

Питання №1. Земельну ділянку якої площі (з урахуванням площі, необхідної для використання та обслуговування об`єктів нерухомого майна) фактично використовувало Товариство з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК у період з 01.10.2020 по 22.04.2021 як власник нерухомого майна по вул.Індустріальній, 1/6 у м.Миколаєві Миколаївської області, набутого на підставі договору купівлі-продажу №708 від 07.12.2017 (відомості внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), яке розташовано на земельній ділянці 1,7, яка в подальшому сформована та якій присвоєно кадастровий номер :07:001:0106?

Питання №2. Яку суму коштів мало б сплатити Товариство з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК у вигляді орендної плати за використання у період з 01.10.2020 по 22.04.2021 земельної ділянки площею, визначеною при вирішенні питання №1, під розміщення об`єктів нерухомого майна по вул.Індустріальній, 1/6 у м.Миколаєві Миколаївської області, що перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК?

Направлено до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України матеріали господарської справи №915/531/25; попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 Кримінального кодексу України; зобов`язано сторін сприяти експертам в проведенні судової експертизи; роз`яснено сторонам, що згідно ч.4 ст.41 Господарського процесуального кодексу України вони вправі до початку проведення судової експертизи заявити відвід експерту у порядку та з підстав, зазначених у ч.ч.5, 6 ст.31 Господарського процесуального кодексу України; витрати по проведенню комплексної судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи покладено на відповідача; на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (Харківська обл., м.Харків, вул.Золочівська, буд.8А) направлено ухвалу суду разом з матеріалами справи; провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

Не погоджуючись з такою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ", яке не є учасником даної справи, звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 та направити справу №915/531/25 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що дана ухвала безпосередньо впливає на його інтереси, є необґрунтованою, а тому такою що підлягає скасуванню з огляду на нижченаведене.

Як зазначає ТОВ "ОДИССЕЙ КОМПАНІ", воно є власником плавцеху (споруда для агрегатування великогабаритних та великовагових конструкцій), загальною площею 2 тис. кв. м, що розташований на опорних палях нульового стапеля за адресою м. Миколаїв, вул. Індустріальна.

Скаржник орендує у ТОВ НАВАЛЬ ПАРК приміщення в адміністративно-побутовій будівлі за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/6.

З реєстру судових рішень Скаржнику стало відомо про судові спори, які стосуються ухилення ТОВ НАВАЛЬ ПАРК протягом значного часу від сплати орендної плати за фактичне користування земельними ділянками комунальної власності на яких розміщено нерухоме майно ТОВ НАВАЛЬ ПАРК.

Апелянт зазначає, що наявність боргу за користування землею минулих періодів стало підставою, яка унеможливлює належне оформлення землі, якою фактично користується ТОВ НАВАЛЬ ПАРК. Плавцех Скаржника, який використовується ним для провадження комерційної діяльності розташований вглиб території ТОВ НАВАЛЬ ПАРК. Отже, доступ до плавцеху Скаржника можливий виключно через територію ТОВ НАВАЛЬ ПАРК.

Враховуючи що станом на теперішній час на земельну ділянку кад. №:07:001:0106, площею 14,6 га ні право власності територіальної громади, ні право оренди ТОВ НАВАЛЬ ПАРК не зареєстровані, у Скаржника відсутня можливість реалізувати своє право на встановлення сервітуту по зазначеній земельній ділянці.

Апелянт стверджує, що постійні зупинення судових справ, щодо стягнення заборгованості за користування землею, унеможливлює врегулювання договірних відносин між ТОВ НАВАЛЬ ПАРК та Миколаївською міською радою, а тому безпосередньо впливають на законний інтерес Скаржника.

На переконання Апелянта, оскаржувана ухвала не містить мотивів суду щодо необхідності зупинення провадження, суд тільки послався на своє право встановлене ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, а також на пріоритет справедливості розгляду справи над дотриманням розумного строку розгляду справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25 до надходження матеріалів оскарження ухвали з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали оскарження ухвали від 10.11.2025 по справі №915/531/25.

Крім того, 26.12.2025 в.о. начальника відділу забезпечення судового процесу Південно-західного апеляційного господарського суду складено довідку про невідповідність реквізитів, у якій зазначено, що в доданій до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" платіжній інструкції №178 від 28.11.2025 сплаченої на реквізити Південно-західного апеляційного господарського суду через АБ "УКРГАЗБАНК" у сумі 2422,40 грн, в розділі "призначення платежу" невірно зазначено номер справи: замість належного №915/531/25 зазначено №915/766/21 та дата ухвали, що оскаржується 23.09.2025 замість належної 10.11.2025.

12.01.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали від 10.11.2025 по справі №915/531/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25 залишено без руху та встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дати прийняття оскаржуваного судового рішення).

22.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" надійшла заява про усунення недоліків, до якої апелянтом додано докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Крім того, апелянтом було подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 відкрито з поновленням пропущеного процесуального строку апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25 вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

02.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВАЛЬ ПАРК" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач звертає увагу суду на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" не є учасником даної справи та не просить залучити його до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У своєму відзиві Відповідач зазначає, що Апелянт оскаржує ухвалу суду лише в частині зупинення провадження у справі, у той же час, оскаржуваною ухвалою у даній справі було призначено експертизу, а зупинення провадження є наслідком призначення такої експертизи.

З огляду на наведене, Відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25 в частині зупинення провадження у справі та залишити таку ухвалу без змін.

Крім того, 02.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВАЛЬ ПАРК" надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження у даній справі, у якому Відповідач зазначає, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" не є учасником даної справи, не просить залучити його у справу в якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору, а також враховуючи те, що Скаржник оскаржує ухвалу лише в частині зупинення провадження у справі, яка жодним чином не порушує права та обов`язки даної юридичної особи, то провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України.

Миколаївська міська рада не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перш ніж переходити до розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія повинна визначитися чи стосується оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №915/531/25 безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішувати питання щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" щодо оскарження ухвали в частині зупинення провадження у справі, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі №915/531/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь Апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків Скаржника, який не брав участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її 1) право, 2) інтерес, 3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Колегія суддів наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є Скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (Конвенція) положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між Скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №904/5618/17, від 11.07.2018 у справі №5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі №909/68/18, від 18.12.2018 у справі №911/1316/17, від 27.02.2019 у справі №903/825/18, від 09.07.2019 у справі №905/257/18, від 12.09.2019 у справі №905/946/18, від 12.09.2019 у справі №905/947/18.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між Скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків Скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про розгляд апеляційної скарги по суті, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 10.05.2018 зі справи №910/22354/15, від 19.06.2018 зі справи №910/18705/17, від 11.07.2018 зі справи №911/2635/17, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі №918/115/16, від 04.12.2018 у справі №906/1764/15, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15, від 11.12.2018 №916/2878/14, від 15.01.2019 у справі №7/74, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17.

Встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Частинами 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтями 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 5023/3214/11.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3 сформульовано висновок про те, що у разі якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду виснувала про те, що на відміну від законодавства, яке діє erga omnes (щодо всіх, тобто з дією на невизначене коло суб`єктів), судове рішення у приватноправовому спорі, як правило, діє inter partes (тобто з правовими наслідками тільки для сторін у справі). Судове рішення, ухвалене у справі, за жодних обставин не може бути протиставлене особі, яка не брала участі в цій справі. Зокрема, судове рішення про задоволення позову про зобов`язання виконання умови договору стосується особи, щодо якої ухвалено це рішення, і не визначає права чи обов`язки інших осіб.

Схожі висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц.

Як встановлено судовою колегією, предметом спору у даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю НАВАЛЬ ПАРК на користь Миколаївської міської ради грошових коштів в сумі 1 703 808,39 грн за безоплатне користування з 01.10.2020 по 22.04.2021 земельною ділянкою комунальної власності площею 14,6433 га з кадастровим номером :07:001:0106 за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/6.

Матеріали справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" не є учасником справи №915/581/25 та не є учасником господарських правовідносин, які виникли між сторонами у справі та є предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, як вже зазначалось вище, за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що саме по собі формальне посилання особи на можливі наслідки виконання судового рішення, ухваленого у справі, в якій вона не приймала участі, не може бути достатньою підставою для визнання її суб`єктом, щодо якого цим рішенням вирішено питання про права, інтереси чи обов`язки.

Визначальним є не потенційний або гіпотетичний вплив судового рішення, а наявність у його змісті, а саме, як у мотивувальній, так і в резолютивній частині, прямих висновків суду щодо правового статусу такої особи.

Між тим, будь-яких суджень чи висновків щодо безпосереднього вирішення прав, інтересів та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 у даній справі не містить.

Скаржником також не вказано конкретні пункти, абзаци тощо мотивувальної або резолютивної частини оскаржуваної ухвали, в яких йдеться про його права, інтереси та (або) обов`язки та про які саме, тобто чи повинен Апелянт виконати будь-які зобов`язання чи утриматись від вчинення певних дій, тощо.

З урахування викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Апелянтом не доведено прямого та безпосереднього зв`язку між оскаржуваною ухвалою та її впливом на права, інтереси та/або обов`язки Скаржника.

Отже, при постановленні ухвали від 10.11.2025 у даній справі місцевий господарський суд не вирішував питання про права та обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також зауважував, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2010 у справі "Дія 97" проти України").

До того ж ЄСПЛ вказував, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції у разі якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. "Право на суд", одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 06.12.2007 у справі "Воловік проти України").

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абзац 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас, таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між Скаржником і сторонами у справі.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що апеляційне провадження по справі №915/531/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваною ухвалою господарського суду питання про права, інтереси та/або обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" не вирішувалося.

Відповідно, доводи Скаржника по суті оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25 судовою колегією не розглядаються.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДИССЕЙ КОМПАНІ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.11.2025 по справі №915/531/25 - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г. І. Діброва

Я.Ф. Савицький