ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026м. ДніпроСправа № 904/5324/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В.

за участю секретаря судового засідання Давидової Є.О.

та представників:

від позивача: Хлабистін Д.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, Київська область, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191023)

про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 2 001,12 грн та плати за користування вагонами в сумі 104 255,20 грн

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. Стислий виклад позиції позивача

Позивач зазначає, що у січні 2025 року на адресу відповідача прибули порожні вагони, які відповідач несвоєчасно забирав як зі станції Терни, так і з підходів до неї, що спричинило їх затримку. Факти затримки підтверджені актами форми ГУ-23 та ГУ-23а, наказами про затримку, повідомленнями станції та записами у книгах повідомлень. На підставі статуту позивача, правил користування вагонами і контейнерами, договору про надання послуг та договору про експлуатацію під`їзної колії позивач нарахував відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів. Позивач стверджує, що затримка виникла виключно з вини відповідача, підстави для звільнення від плати відсутні, а заперечення, зазначені представником відповідача у відомостях та картках, не підпадають під винятки, встановлені у статті 121 Статуту та пункті 16 правил користування вагонами.

У зв`язку з вказаним позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача на свою користь 2 001,12 грн - збору за зберігання вантажу та 104 255,20 грн - плати за користування вагонами.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач заперечує проти позову, вказуючи, що нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання здійснено неправомірно, оскільки подавання вагонів у спірний період відбувалося з порушенням умов договору про експлуатацію під`їзної колії, а самі відомості були підписані представниками відповідача із застереженнями про те, що вагони подані понад заявки або затримані з незалежних причин. Крім того, відповідач наголошує, що позивач не врахував дію телеграфного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, яким затверджено перелік виняткових умов воєнного часу, що звільняють замовника від плати за користування вагонами, зокрема час дії комендантської години на станції призначення. Позивач не виключив цей час із розрахунку, не оформив відповідних актів ГУ-23 і не здійснив перерахунок, чим порушив нормативні вимоги та умови договорів. У зв`язку із цим, на думку відповідача, заявлена до стягнення сума є необґрунтованою і у позові слід відмовити повністю.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання

19.09.2025 до господарського суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 2001,12 грн та плати за користування вагонами в сумі 104 255,20 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2025 справу №904/5324/25 передано на розгляд судді Івановій Т.В.

22.09.2025 ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

07.10.2025 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду №43938/25 від 07.10.2025) з додатками.

09.10.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду №44429/25 від 09.10.2025) з додатками.

15.12.2025 ухвалою господарського суду позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 2001,12 грн та плати за користування вагонами в сумі 104 255,20 грн залишено без руху.

19.12.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №56037/25 від 19.12.2025) про усунення недоліків.

22.12.2025 ухвалою суду продовжено розгляд справи №904/5324/25 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 2 001,12 грн та плати за користування вагонами в сумі 104 255,20 грн за правилами спрощеного позовного провадження.

23.12.2025 ухвалою господарського суду постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/5324/25 за правилами загального позовного провадження та розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі. Справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 22.01.2026 об 11:00 год, визнавши явку сторін у призначене судове засідання обов`язковою.

22.01.2026 у підготовче засідання з`явився повноважний представник позивача. Представник відповідача у вказане підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

22.01.2026 ухвалою господарського суду відкладено підготовче засідання у справі на 11.02.2026 о 15:00 год. Явку повноважних представників учасників справи у підготовче засідання призначене на 11.02.2026 о 15:00 год. - визнано обов`язковою.

11.02.2026 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №56037/25 від 19.12.2025) про відкладення підготовчого судового засідання та проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку за участі представника відповідача поза межами приміщення суду.

11.02.2026 у підготовче засідання з`явився повноважний представник позивача. Представник відповідача у вказане підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

У вказаному підготовчому засіданні господарським судом протокольно відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача (вх. суду №56037/25 від 19.12.2025) про відкладення підготовчого судового засідання та проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку за участі представника відповідача поза межами приміщення суду

11.02.2026 ухвалою господарського суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 26.02.2026 о 12:30 год.

20.02.2026 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №8197/26 від 20.02.2026) про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

У зв`язку із перебуванням судді Іванової Т.В. у період з 23.02.2026 по 27.02.2026 на навчанні, організованому для суддів, призначене на 26.02.2026 о 12:30 год. судове засідання не відбулося.

02.03.2026 ухвалою господарського суду призначено судове засідання у справі в межах розумного строку на 10.03.2026 о 12:30 год.

10.03.2026 у судове засідання з`явився повноважний представник позивача. Представник відповідача у вказане підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

10.03.2026 ухвалою господарського суду повідомлено учасників справи, що ухвалення та проголошення судового рішення у справі призначено на 18.03.2026 о 11:45 год.

18.03.2026 у судове засідання з`явився повноважний представник позивача. Представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

18.03.2026 у судовому засіданні за наслідками розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо своєчасного забирання вагонів та забезпечення безперешкодного руху вагонопотоку, що призвело до їх затримки як на станції Терни, так і на підходах до неї. Унаслідок несвоєчасного забирання вагонів, які прибували на адресу відповідача, позивачем були нараховані плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у загальному розмірі 106 255,20 грн.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:

(1) Факт існування між сторонами договірних правовідносин з організації перевезення вантажів та експлуатації під`їзної залізничної колії, а також зміст відповідних умов договорів.

(2) Факт виконання позивачем своїх обов`язків з організації перевезення вагонів та документального оформлення затримки відповідно до статуту залізниць та правил користування вагонами.

(3) Факт неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо своєчасного забирання вагонів, що спричинило їх затримку на станції призначення та підходах до неї і стало підставою для правомірного нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів.

ІV. Мотиви суду

1. Норми права, які застосував суд. Позиції Верховного Суду щодо застосування норм права, які підлягають врахуванню.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

За умовами положень частини першої статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт" перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах, що відповідно до розділу IV Статуту залізниць України передбачено і для взаємовідносин залізниці з підприємством, власником під`їзних залізничних колій.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначені Статутом залізниць України. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (стаття 5 Статуту залізниць України).

Відповідно до положень статті 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

На одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом (стаття 46 Статуту залізниць України).

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту залізниць України, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до пункту 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо); при цьому термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці - з моменту затримки.

Отже, зазначені норми передбачають обов`язок вантажовідправників/ вантажовласників вносити плату за зберігання вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми (форми ГУ-23 - Додаток № 6 до Правил користування), який підписується представниками станції і вантажовласника (до яких у тому числі належать вантажовідправники та вантажоодержувачі). В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією (пункт 10 Правил користування вагонами і контейнерами).

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (пункт 3 Правил складання актів).

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання вантажів за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції є акт загальної форми ГУ-23, складений згідно з додатком №6 до Правил користування вагонами і контейнерами.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 904/5743/16.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17.

Крім того, у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Щодо плати за користування вагонами, то відповідно до статті 119 Статуту залізниці України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, пунктами 2-4, 6, 8 - 10, 12, 15 яких передбачено:

- за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату (п. 2);

- облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6)- пункт 3;

- відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями (пункт 4);

- усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6);

- у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8);

- про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (пункт 9);

- облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) - пункт 10;

- загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12);

- за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків (пункт 15).

При цьому, облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (пункт 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

2. Оцінка судом доказів та позицій сторін

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (а.с. 58-62, том 3), відповідно до пункту 1 якого, згідно зі статутом залізниць України, правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою №8 до колії №VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено по станції Терни біля:

- маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни;

- маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни;

- маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (пункт 2 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (пункт 4 договору).

Відповідно до пункту 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;

- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години;

- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;

- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу, передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Згідно з пунктом 6 договору вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (пункт 8 договору).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (пункт 12 договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (пункт 13 договору).

Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Пунктом 15 договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

У пункті 19 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23.12.2017 до 23.12.2022 включно.

Доказів припинення, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

21.12.2017 сторони підписали протокол розбіжностей (а.с. 62, том 3), відповідно до якого вони погодили внести зміни до преамбули договору та зазначити: "(далі - власник колії) в особі Генерального директора Ватралика Е.М., який діє на підставі наказу від 19.12.2017 № 242-в".

08.04.2019 сторонами була підписана додаткова угода № 1 до договору (а.с. 63, том 3), відповідно до пункту 1 якої сторони погодили в назві, преамбулі, та далі по тексту договору замінити слова "Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на "Акціонерне товариство "Українська залізниця".

За умовами додаткової угоди № 6 від 15.12.2022 (а.с. 66, том 3) сторони погодили пункт 19 договору викласти у новій редакції та зазначити, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, договір діє з 23.12.2017 до 22.06.2023 включно.

Додатковою угодою № 7 від 15.12.2022 (а.с. 67, том 3) строк дії договору було продовжено до 30.06.2024, а додатковою угодою № 8 від 22.05.2024 - до 30.06.2025.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00191023/2020-0001 від 01.07.2020 АТ "Укрзалізниця" засвідчило прийняття від ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомило підприємство про присвоєння кодів: відправника/одержувача - 5344; платника - 2558000 та відкриття особового рахунку з ідентичним номером. Повідомлення підписано електронним підписом начальником відділу договорів та тарифів служби комерційної роботи та маркетингу РФ "Придніпровська залізниця" Дубовик Тетяною Вікторівною 01.07.2020 о 09:33 (а.с. 69, том 3).

Таким чином 01.07.2020 між АТ "Українська залізниця" та ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір про надання послуг; а.с. 70-94, том 3). Текст договору оприлюднений на сайті https://uz-cargo.com/contractcarriage.html.

В подальшому договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом неодноразово викладався в новій редакції.

Так, пунктом 1.1. договору про надання послуг визначено, що предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі-послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (пункт 1.4 договору про надання послуг).

Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (пункт 1.5 договору про надання послуг).

Згідно з пунктом 1.6. договору про надання послуг договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті httр://www.uz-саrgо.соm/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Пунктом 1.7. договору про надання послуг передбачено, що договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Відповідно до пункту 1.9. договору про надання послуг перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП: або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення; або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/ вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником.

Умовами пункту 2.3.2. договору про надання послуг визначено, що залізниця зобов`язана приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно з інформацією, розміщеною у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів.

Згідно з пунктом 4.1. договору про надання послуг розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця".

Відповідно до пункту 7.3 договору про надання послуг сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (пункт 1.10 договору про надання послуг).

З матеріалів справи вбачається, що в січні 2025 року на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" поїздами: №2223, індекс 401100-018-457303; №2323, індекс 460005-531-457303, №2234, індекс 410006-301-457303, №2240, індекс 410006-140-457303, №2307, індекс 460005-470-457303, №2319, індекс 460005-517-457303, №2859, індекс 342701-541-457303 Приватному акціонерному товариству "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на станцію Терни Придніпровської залізниці здійснено поставку вантажу порожніх вагонів.

Вказана поставка оформлена наступними накладними:

- №№71114, 71113, 71112, 71111, 71110, 71109, 71108, 71107, 71120, 71119, 30572, 30594, 30595, 30620, 30619, 30608, 30599, 30604, 30618, 30616, 30617, 30593, 30591, 30601, 30606, 30598, 30443, 30448, 30444, 30449, 30450, 30446, 30453, 30451, 30452, 30431, 30435, 30436, 30434, 30432, 30424, 30427, 30429, 30430, 30433, 30425, 30426, 30428, 30454, 30455, 30607, 30596, 30602, 30600, 30597, 30592, 30603, 30445, 70968, 71012, 71008, 96584878, 96584875, 42174847, 42174854, 42174862, 42179481: 42174771. 42174763. 42174789. 42174821, 42174839, 42193144, 42193128, 42193136, 42193169, 42193151, 42193177, 42193045, 42193102, 42193094, 42193110, 42193235, 42193243, 42193250, 42193268, 42193193, 42193185, 42193201, 42193227, 42193219, 42210807, 42210831, 42210815, 42210872, 42210898, 42193276, 42210799, 42193284, 42210757, 42228601, 42228825, 42228619, 42210955, 42228833, 42228858, 42210997, 42210963, 42219048, 42228924, 42238139, 42228932, 42238147, 42228890, 42238154, 42228874, 42228916, 42228908, 42247791, 42247817, 42247833, 42247841, 42238170, 42238162, 42238188, 42244137, 42247932, 42247957, 42247981, 42247866, 46587507, 46587523, 46621561, 46621587, 46587226, 46587309, 46587408, 46587259, 46627519, 46627360, 46627428, 46628210, 46631313, 46632139, 46621637, 46627345, 46627352, 46636759, 46636361, 46636825, 46636841, 46636015, 46636858, 46637328, 46636353, 46636304, 46643110, 46643144, 46643177, 46648267, 46648275, 46637377, 46637401, 46637393, 46643094, 46649380, 46649406, 46649398, 46649463, 46648283, 46648291, 46649364, 46649372, 46668604, 46668596, 46668612, 46668620, 46668711, 46649489, 46668554, 46668588, 46668745, 46668760, 46668844, 46668729, 42302513, 42302406, 42302471, 42246702, 42302539, 42302505, 42246876, 42302521, 42302448, 42302570, 42302596, 42302612, 42302604, 42302620, 42302638, 42302547, 42302554, 42302562, 42305763, 42305771, 42305789, 42305797, 42305805, 42305730, 42305748, 42305755, 42305862, 42305854, 42305870, 42305888, 42305821, 42305813, 42305839, 42305847, 42305938, 42305920, 42305946, 42305953, 42305896, 42305904 (а.с. 24-250, том 1);

- №№42305912, 42305987, 43920180, 42305961, 42305979, 46686382, 46686473, 46686440, 46686507, 46686481, 46683025, 46683108, 46686374, 46682811, 46686572, 46686580, 46686598, 46686606, 46686614, 46686523, 46686531, 46686564, 46686549, 46686556, 46689121, 46689097, 46689105, 46689147, 46686705, 46686721, 46686838, 46686754, 46689196, 46689188, 46689204, 46689238, 46689170, 46689220, 46689162, 46689154, 46689410, 46689352, 46689360, 46689386, 46689402, 46689329, 46689311, 46689287, 46689279, 46689527, 46689535, 46689550, 46689543, 46689428, 46689493, 46689519, 46694113, 46694147, 46694196, 46694113, 46694147, 46694196, 46694469, 46694071, 46691275, 46694097, 46671467, 46671475, 46671483, 46671491, 46671442, 46667382, 46671459, 46671533, 46671558, 46671541, 46672333, 46673448, 46673430, 46671509, 46671517, 46671525, 46673554, 46674412, 46674461, 46674636, 46674511, 46673463, 46673489, 46673505, 46673513, 46674776, 46674909, 46674925, 46678835, 46678843, 46678850, 46674727, 46674750, 46674768, 46678942, 46678934, 46678926, 46678868, 46678884, 46678959, 46678900, 46678876, 46678918, 46679155, 46679262, 46679288, 46679296, 46678975, 46678983, 46679098, 46678967, 46696209, 46696324, 46696381, 46679304, 46686762, 46679312, 46690798, 42209999, 42209981, 42210005, 42209932, 42210013, 42209940, 42209965, 42209957, 42209973, 42210070, 42210088, 42210096, 42210104, 42210021, 42210054, 42210039, 42210047, 42210062, 42210930, 42210948, 42210971, 42210989, 42211003, 42210500, 42210880, 42210922, 42210914, 42233544, 42233551, 42222349, 42233668, 42233627, 42233635, 42233643, 42233650, 42233569, 42233577, 42233601, 42233585, 42233619, 42233734, 42233726, 42233742, 42233775, 42233676, 42233684, 42233692, 42233718, 42233809, 42233817, 42233825, 42234054, 42233783, 42233791 (а.с. 1-175, том 2).

- 29863, 29884, (а.с. 180-181, том 3).

На шляху прямування вантажу за вказаними залізничними накладними, у зв`язку з тим, що на станції призначення Терни на той час сталося скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію, було видано наступні накази про затримку вагонів на підходах до станції призначення: на станціях Жовті Води І, Рядова, П`ятихатки та Савро Придніпровської залізниці: №104 від 29.01.2025, станція затримки Савро (а.с. 226; том 2); №106 від 29.01.2025, станція затримки Рядова (а.с. 2227, том 2); №108 від 29.01.2025, станція затримки Жовті Води І (а.с. 228; том 2); №111 від 30.01.2025, станція затримки Савро (а.с. 229, том 2); №160 від 28.01.2025, станція затримки П`ятихатки (а.с.; 230, том 2); №171 від 30.01.2025, станція затримки П`ятихатки (а.с. 231, том 2); №176 від 01.02.2025, станція затримки П`ятихатки (а.с. 232, том 2); №177 від 01.02.2025, станція затримки П`ятихатки (а.с. 232, том 2).

З огляду на викладені обставини та видані накази, працівниками залізниці (позивача) було вчинено ряд наступних дій:

- на виконання наказу №104 від 29.01.2025 на станції Савро складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 34 від 29.01.2025 (а.с. 234, том 2) і передано повідомлення №103 від 29.01.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 233, том 2). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 29.01.2025 о 3:10 год. копію зазначеного повідомлення.

У подальшому, 29.01.2025 об 03:50 год. видано наказ № 103 (а.с. 171 на звороті, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки Савро Придніпровської залізниці було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 35 від 29.01.2025 (а.с. 235, том 2).

Також станцією затримки Савро Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми № 34 від 29.01.2025 (а.с. 236, том 2), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції Савро Придніпровської залізниці з 29.01.2025 (2:30 год.) до 29.01.2025 (3:50 год.), тобто протягом 1 год. 20 хв;

- на виконання наказу №106 від 29.01.2025 на станції Рядова Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №24 від 29.01.2025 (а.с. 238, том 2) і передано повідомлення №104 від 29.01.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с.237, том 2). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 29.01.2025 о 6:40 год. копію зазначеного повідомлення;

У подальшому, 29.01.2025 об 20:23 год. видано наказ №2223 (а.с. 173) про закінчення затримки потяга і станцією затримки Рядова Придніпровської складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 28 від 29.01.2025 (а.с. 239, том 2).

Також станцією затримки Рядова додатково складено акт загальної форми № 433 від 29.01.2025 (а.с. 240, том 2), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції Рядова Придніпровської залізниці з 29.01.2025 (6:00 год.) до 29.01.2025 (20:23 год.), тобто протягом 14 год. 27 хв;

- на виконання наказу №108 від 29.01.2025 на станції Жовті Води І Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №7 від 29.01.2025 (а.с. 242, том 2) і передано повідомлення №109 від 29.01.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 241, том 2). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 29.01.2025 о 22:55 год. копію зазначеного повідомлення.

У подальшому, 31.01.2025 об 11:15 год. видано наказ № 115 (а.с. 172 на звороті, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки Жовті Води І Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 8 від 31.01.2025 (а.с. 158, том 3).

Також станцією затримки Жовті Води І Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми № 7 від 29.01.2025 (а.с. 244, том 2), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції Жовті Води І Придніпровської залізниці з 29.01.2025 (21:25 год.) до 31.01.2025 (11:15 год.), тобто протягом 37 год. 50 хв;

- на виконання наказу №111 від 30.01.2025 на станції Савро Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №36 від 30.01.2025 (а.с. 246, том 2) і передано повідомлення №111 від 30.01.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 245, том 2). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 30.01.2025 о 16:20 год. копію зазначеного повідомлення;

У подальшому, 31.01.2025 об 15:00 год. видано наказ №117 (а.с. 172 на звороті, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки Савро Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №37 від 31.01.2025 (а.с.247, том 2).

Також станцією затримки Савро Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми № 36 від 31.01.2025 (а.с 248, том 2), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції Савро Придніпровської залізниці з 30.01.2025 (16:20 год.) до 31.01.2025 (11:15 год.), тобто протягом 18 год. 55 хв;

- на виконання наказу №160 від 28.01.2025 на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №73 від 28.01.2025 (а.с. 2, том 3) і передано повідомлення №98 від 28.01.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 1, том 3). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 28.01.2025 о 10:10 год. копію зазначеного повідомлення.

У подальшому, 29.01.2025 об 01:15 год. видано наказ № 164 (а.с. 177, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №72 від 29.01.2025 (а.с.3, том 3).

Також станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми № 25319 від 28.01.2025 (а.с. 4, том3), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці з 28.01.2025 (9:35 год.) до 29.01.2025 (1:15 год.), тобто протягом 15 год. 40 хв;

- на виконання наказу №171 від 30.01.2025 на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №79 від 30.01.2025 (а.с. 6, том 3) і передано повідомлення №112 від 30.01.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 5, том 3). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 30.01.2025 о 21:25 год. копію зазначеного повідомлення.

У подальшому, 31.01.2025 об 06:09 год. видано наказ № 172 (а.с. 178, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №78 від 31.01.2025 (а.с.7, том 3).

Також станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми №25334 від 30.01.2025 (а.с. 8, том 3), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці з 30.01.2025 (20:37 год.) до 31.01.2025 (06:05 год.), тобто протягом 9 год. 28 хв;

- на виконання наказу №176 від 01.02.2025 на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №82 від 01.02.2025 (а.с. 10, том 3) і передано повідомлення №116 від 01.02.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 9, том 3). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 01.02.2025 о 11:10 год. копію зазначеного повідомлення.

У подальшому, 01.02.2025 об 23:00 год. видано наказ № 213 (а.с. 178 на звороті, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 81 від 01.02.2025 (а.с. 11, том 3).

Також станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми № 418 від 01.02.2025 (а.с. 12, том 3), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці з 01.02.2025 (9:59 год.) до 01.02.2025 (23:00 год.), тобто протягом 13 год. 01 хв.;

- на виконання наказу №177 від 01.02.2025 на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (початок затримки) №83 від 01.02.2025 (а.с. 14, том 3) і передано повідомлення №117 від 01.02.2025 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці (а.с. 13, том 3). Станція призначення Терни проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 01.02.2025 о 11:12 год. копію зазначеного повідомлення.

У подальшому, 02.02.2025 об 02:32 год. видано наказ №177 (а.с. 179, том 3) про закінчення затримки потяга і станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №83 від 02.02.2025 (а.с.15, том 3).

Також станцією затримки П`ятихатки Придніпровської залізниці додатково складено акт загальної форми № 25349 від 01.02.2025 (а.с. 16, том 3), в якому зазначено, що спірні вагони простоювали на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці з 01.02.2025 (10:02 год.) до 02.02.2025 (02:32 год.), тобто протягом 16 год. 30 хв.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Так, на станціях призначення, відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами сторонами складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника - Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат": ГУ-23 №№ 536/524, 538/531, 539/525, 542/529 від 28.01.2025 (а.с. 17-20, том 3); ГУ-23 №№ 548/528, 549/523, 554/551, 566/556, 567/563, 572/569 від 29.01.2025; 573/560, 574/560, 579/570, 580/568, 581/575, 594/590, 595/591 від 30.01.2025 (а.с. 21-33, том 3); ГУ-23 №№ 602/598, 604/582, 605/576, 606, 612/611, 613/607, 614/601, 615/599 від 31.01.2025 (а.с. 34-41, том 3); ГУ-23 №№ 624/620, 631/623, 632/629, 635/633, 640/639, 641/636 від 01.02.2025 (а.с. 42-47, том 3); ГУ-23 №№ 652/645, 660/651 від 02.02.2025 (а.с. 48-49, том 3); ГУ-23 №№ 664/625, 665/649, 666/659 від 01.02.2025 (а.с. 50-52, том 3); ГУ-23 №№ 706/694, 707/687, 711/703 від 05.02.2025 (а.с. 53-55, том 3); ГУ-23 №732/678 від 06.02.2025 (а.с. 56, том 3); ГУ-23 №747/700 від 07.02.2025 (а.с. 57, том 3), стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію призначення і до закінчення їх затримки.

Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46: №№ 457303 (а.с. 176-177, том 2); 31019147 (а.с. 178-179, том 2); 03029170 (а.с. 180-181, том 2); 04029074 (а.с. 182-183, том 2); 04029076 (а.с. 184-185, том 2); 04029077 (а.с. 186-187, том 2); 04029152 (а.с. 188-189, том 2); 04029155 (а.с. 190-191, том 2); 04029156 (а.с. 192-193, том 2); 04029159 (а.с. 194-195, том 2); 04029161 (а.с. 196-197, том 2); 04029162 (а.с. 198-199, том 2); 04029165 (а.с. 200-201 том 2); 04029166 (а.с. 202-203, том 2); 04029167 (а.с. 204-205, том 2); 04029169 (а.с. 206, том 2); 05029081 (а.с. 207-208, том 2); 07029177 (а.с. 209-210, том 2); 07029178 (а.с. 211-212, том 2); 07029180 (а.с. 213-214, том 2); 07029183 (а.с. 215-216, том 2); 10029189 (а.с. 217-218, том 2); 01029148 (а.с. 219, том 2); 03029151 (а.с. 220, том 2); 09029185 (а.с. 221, том 2); 13029210 (а.с. 222, том 2); 18029227 (а.с. 223-224, том 2) в сумі 104 255,20 грн та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальної картки форми ФДУ-92 №0409037(а.с. 225, том 2) на суму 2 00,12 грн (у тому числі ПДВ 333,52 грн), які у добровільному порядку відповідачем не сплачені.

При цьому відомості плати форми ГУ-46 та накопичувальну картку форми ФДУ-92 відповідач підписав із запереченнями.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем зазначених сум плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин), Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (стаття 71 Статуту залізниць України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому Статуту залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Слід відзначити, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статуту залізниці України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №904/7360/17.

Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом (стаття 46 Статуту залізниці України).

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами).

Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Так, відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317) збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5 грн. 90 коп. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами і контейнерами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 Правил користування вагонами і контейнерами).

Розмір плати за користування вагонами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами і контейнерами).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) - Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказів, розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46: №№ 457303 (а.с. 176-177, том 2); 31019147 (а.с. 178-179, том 2); 03029170 (а.с. 180-181, том 2); 04029074 (а.с. 182-183, том 2); 04029076 (а.с. 184-185, том 2); 04029077 (а.с. 186-187, том 2); 04029152 (а.с. 188-189, том 2); 04029155 (а.с. 190-191, том 2); 04029156 (а.с. 192-193, том 2); 04029159 (а.с. 194-195, том 2); 04029161 (а.с. 196-197, том 2); 04029162 (а.с. 198-199, том 2); 04029165 (а.с. 200-201 том 2); 04029166 (а.с. 202-203, том 2); 04029167 (а.с. 204-205, том 2); 04029169 (а.с. 206, том 2); 05029081 (а.с. 207-208, том 2); 07029177 (а.с. 209-210, том 2); 07029178 (а.с. 211-212, том 2); 07029180 (а.с. 213-214, том 2); 07029183 (а.с. 215-216, том 2); 10029189 (а.с. 217-218, том 2); 01029148 (а.с. 219, том 2); 03029151 (а.с. 220, том 2); 09029185 (а.с. 221, том 2); 13029210 (а.с. 222, том 2); 18029227 (а.с. 223-224, том 2) в сумі 104 255,20 грн та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальної картки форми ФДУ-92 №0409037(а.с. 225, том 2) на суму 2 00,12 грн (у тому числі ПДВ 333,52 грн), які у добровільному порядку відповідачем не сплачені.

Дослідивши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, здійснені позивачем та додані до позовної заяви (а.с. 9-23), господарський суд прийшов до висновку, що вони є такими, що виконані у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованими та арифметично вірними.

Водночас відповідачем не подано до суду контррозрахунку заявлених до стягнення сум, не наведено обґрунтованих заперечень щодо методики їх визначення, вихідних даних або арифметичних показників, покладених позивачем в основу відповідних розрахунків. Надані позивачем розрахунки відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про їх помилковість або невідповідність вимогам чинного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до пункту 5 договору здавання вагонів, для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години; порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання; інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для Приватного акціонерного товариства "Північного гірничо-збагачувального комбінату", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (пункт 6 договору).

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (пункт 8 договору).

Слід звернути увагу, що зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує проїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Акціонерного товариства "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зав`язків України №507 від 31.08.2005, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.

Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №904/5461/18, від 22.06.2018 у справі №904/7535/17, від 15.06.2018 у справі №904/7360/17, від 17.10.2018 у справі №904/6067/18.

Відповідно до пункту 16.4. Правил технічної експлуатації залізниць України (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411) черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Колії станції Терни зазвичай зайнято: вагонами, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та знаходились під обробкою; під накопичення вагонів; виставленими навантаженими маршрутами, під маневровими роботами.

Згідно з вимогами статті 31 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язана подавати під навантаження справні придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту... вагони. В Розділі II Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і станцій примикання Терни і Рядова (далі - ЄТП) наведено перелік операцій, що виконуються при обробці поїзда після його прибуття та перед відправленням. Найдовшими за часом є операції з технічного та комерційного обслуговування вагонів.

Відповідно до Технологічного процесу роботи станції Терни технічне обслуговування вагонів - це комплекс операцій з підтримання дієздатності або справності вантажного вагону у сформованих чи транзитних поїздах, а також порожнього вагону при підготовці до перевезень без його відчеплення від состава або групи вагонів.

Згідно з абзацом 9 пункту 2.1 ЄТП технічний огляд вагонів на станціях Терни і Рядова виконують працівники пунктів технічного обслуговування. При технічному огляді виявляються вагони з несправностями і визначається їх придатність під навантаження.

Комерційний огляд вагонів - система обслуговування вантажних вагонів і контейнерів, що перебувають у составах поїздів, а також порожніх вагонів та контейнерів до і після навантаження з оглядом вантажу, його збереженості, правильності розміщення та кріплення, усунення несправностей, які не потребують відчеплення вагонів від поїзда.

Окрім технічного та комерційного огляду вагонів, обробка складу поїзду після прибуття на станцію Терни включає і ряд інших операцій: контрольну перевірку состава, одержання перевізних документів від локомотивної бригади і їх звірка з натурним листом, крейдову розмітку состава згідно документів, підготовку состава до розформування, відчеплення технічно несправних і непридатних під навантаження вагонів (пункт 2.1 ЄТП). Обробка состава поїзду при відправленні включає операції з контрольної перевірки состава з натури, технічного обслуговування і безвідчіпного ремонту, комерційного огляду і усунення несправностей, огляду випробування автогальм, вручення документів на вантаж локомотивній бригаді, вилучення гальмівних башмаків (пункт 2.2 ЄТП).

Отже, підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору та ЄТП, у той час як незабирання відповідачем вагонів, що простоювали на коліях станції призначення за актами форми ГУ-23, є порушенням вимог статей 46, 47 Статуту залізниць України, пунктів 33, 34 Правил видачі вантажів.

Наведене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/7535/17, від 15.06.2018 у справі №904/7360/17, від 17.10.2018 у справі №904/6067/18, в п. 5.18 постанови Верховного Суду від 04.11.2019 по справі №904/5461/18.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Правил обслуговування під`їзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 875/5096, визначено порядок подачі та забирання вагонів: подача та забирання вагонів на під`їзні колії виконується за повідомленнями або через установлені інтервали часу.

Виходячи з положень пунктів 8, 10 договору про експлуатацію, подавання вагонів на під`їзну колію і здавання вагонів з під`їзної колії на стацію Терни здійснюється за повідомленнями власника колії відповідальному працівнику залізниці, яке передається в телефонному режимі не пізніше ніж за 2 години до готовності прийняти або здати вагони залізниці. Таким чином, на підставі повідомлення про готовність прийняти (здати) вагони, певна колія, на яку планується приймання поїзду, заздалегідь резервується; це є гарантією того, що вантаж вчасно, без перешкод буде виставлено та відправлено (прийнято).

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення актах загальної форми ГУ-23.

На час дії спірних наказів на коліях станції Терни вже було затримано вагони, які не забиралися відповідачем на під`їзну колію, що зафіксовано актами форми ГУ-23 . При цьому заявка відповідача доставити на його адресу в першу чергу затримані за спірними наказами вагони, з підтвердженням готовності їх прийняття на під`їзну колію, була відсутня.

Наявність на станції призначення відповідача незабраних вагонів надає позивачу достатньо підстав вважати, що наступні поставлені вагони також будуть скупчуватися на коліях.

До того ж, відповідно до пункту 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: порожні - через інтервал часу 2,0 години; порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; вагони з небезпечними вантажами класу 1ВМ - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання; інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник у та багажу станції нарочним прийомоздавальнику Власника колії не пізніше, ніж за 2 до фактичного здавання вагонів із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею Власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Вагони на під`їзну колію Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" передаються у кількості не більше 240 вісей (пункт 7 договору).

Згідно з пунктом 2 договору розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів.

Вказане свідчить про наявну можливість відповідача прийняти значну кількість вагонів. Обслуговується під`їзна колія відповідача - локомотивом відповідача, тому відповідач для уникнення додаткових витрат на оплату за користування вагонами за час затримки їх на коліях станції Терни мав можливість своєчасно забирати порожні вагони, що надходили на його адресу на свою під`їзну колію, навіть якщо не здійснював з ними вантажні операції.

Слід відзначити, що завданням залізниці є доставляти вагони на адресу вантажоодержувача. Відповідальність за те, що на адресу відповідача прибувала одночасно така кількість вагонів, яку він не міг прийняти без затримки, полягає цілком на вантажоодержувача, оскільки саме відповідач організував надходження на його адресу надмірної кількості вагонів одночасно. Зі свого боку залізниця доставила відповідачу рівно стільки вагонів, скільки було відправлено на його адресу третіми особами за угодами без участі залізниці.

Відповідно до частин 1 статей 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

Приймаючи рішення у даній справі, судом також враховано, що пунктом 14 договору передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

Крім того, у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Слід відзначити, що наявність вільних під`їзних колій на станції за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Заперечення відповідача у відомостях плати та у відзиві на позовну заяву щодо прийняття позивачем спірних вагонів до перевезення понад добові заявки відвантаження готової продукції та нарахування ним плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу без урахування вимог телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, не є підставою для звільнення від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Відповідач не довів яким чином саме ця обставина вплинула на неможливість своєчасного забирання доставлених залізницею вантажів.

Згідно з частиною другою статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 121 Статуту залізниці України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Згідно з пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Пунктом 73 статуту встановлено, що порядок обслуговування контрагентів - підприємств, що мають у межах залізничної під`їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під`їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить залізнична під`їзна колія.

Згідно з пунктом 2.7 правил обслуговування залізничних під`їзних колій, для під`їзних колій, які обслуговуються власними локомотивами, порядок обслуговування контрагентів - підприємств, що мають у межах залізничної під`їзної колії іншого підприємства свої склади або колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються безпосередньо між контрагентом і підприємством, якому належить залізнична під`їзна колія, без участі залізниці. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом несе підприємство, якому належить залізнична під`їзна колія.

З матеріалів справи вбачається, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46: №№ 457303 (а.с. 176-177, том 2); 31019147 (а.с. 178-179, том 2); 03029170 (а.с. 180-181, том 2); 04029074 (а.с. 182-183, том 2); 04029076 (а.с. 184-185, том 2); 04029077 (а.с. 186-187, том 2); 04029152 (а.с. 188-189, том 2); 04029155 (а.с. 190-191, том 2); 04029156 (а.с. 192-193, том 2); 04029159 (а.с. 194-195, том 2); 04029161 (а.с. 196-197, том 2); 04029162 (а.с. 198-199, том 2); 04029165 (а.с. 200-201 том 2); 04029166 (а.с. 202-203, том 2); 04029167 (а.с. 204-205, том 2); 04029169 (а.с. 206, том 2); 05029081 (а.с. 207-208, том 2); 07029177 (а.с. 209-210, том 2); 07029178 (а.с. 211-212, том 2); 07029180 (а.с. 213-214, том 2); 07029183 (а.с. 215-216, том 2); 10029189 (а.с. 217-218, том 2); 01029148 (а.с. 219, том 2); 03029151 (а.с. 220, том 2); 09029185 (а.с. 221, том 2); 13029210 (а.с. 222, том 2); 18029227 (а.с. 223-224, том 2) в сумі 104 255,20 грн та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальної картки форми ФДУ-92 №0409037(а.с. 225, том 2) на суму 2 00,12 грн (у тому числі ПДВ 333,52 грн).

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені вищенаведеними положеннями пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Також статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями статті 218 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.

До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.

Зі змісту згаданих документів вбачається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник у випадках:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу перевізником до перевезення;

- запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями російської федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування;

- прийняття Державною митною службою України (або іншими органами державного контролю) рішення про простій працівників певних територіальних органів, у зв`язку з чим територіальні органи тимчасово не здійснюють митне та інше оформлення вантажів на станціях відправлення та призначення.

Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами.

Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів з вказаних вище підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання актів. Саме акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище.

Проте акти загальної форми із зазначенням вказаних обставин не складались, а складені позивачем акти загальної форми ГУ-23 не містить жодних заперечень відповідача з проводу неможливості забирання вагонів саме у зв`язку із запровадженням комендантської години.

Правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII, постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 "Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану", постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 "Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженні свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан".

Під час комендантської години запроваджуються певні заборони та обмеження, зокрема, перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, пересування на транспортних засобах тощо.

У той же час відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження наступних обставин: під час дії комендантської години виробничі підрозділи і позивача, і відповідача не працюють у нічну зміну (під час комендантської години), як і до початку повномасштабної воєнної агресії Російської Федерації, і який вплив на виробничий процес сторін має комендантська година, якщо це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях; у спірний період робота залізничних станцій та під`їзних колій відповідача, що примикають до цих станцій, припинялась на період дії комендантської години; направлення на адресу позивача будь-яких повідомлень про те, що ПрАТ "Північний ГЗК" не здійснює свою роботу в нічний час (під час комендантської години), що в свою чергу унеможливлювало своєчасне забирання вагонів; направлення позивачу пропозицій щодо внесення змін до договору в частині подавання/забирання вагонів в нічний час (під час комендантської години).

Відтак відповідачем не доведено, що такі обставини мали місце з причин, які від нього, як від вантажовласника, не залежать, що презюмує його вину. Іншій підхід (звільнення від плати за користування вагонами, яка є зобов`язанням, а не санкцією) завдав би збитки позивачу, від дій якого не залежали ані строк, ані причини затримки вагонів.

Також суд враховує, що рішення правління АТ "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів та укладеного сторонами договору, а тому за відсутності складених залізницею актів про засвідчення відповідних обставин, а саме запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, відсутні підстави не враховувати в час користування вагоном час комендантської години.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.04.2023 у справі № 904/2019/22.

Отже, оцінивши всі обставини не забирання вагонів відповідачем на власні під`їзні колії у їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що такі обставини мали місця з причин, які від нього, як від вантажовласника, не залежать.

Крім того господарський суд зазначає, що Верховний Суд у численній та сталій практиці, сформованій у спорах між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", неодноразово зазначав, що саме по собі існування комендантської години чи інших обставин воєнного стану не є безумовною підставою для звільнення вантажовласника від внесення плати за користування вагонами. Для застосування положень телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 відповідач повинен довести наявність виняткових обставин, передбачених відповідним переліком, а також їх вплив на можливість виконання зобов`язань щодо приймання вагонів. Такі обставини мають бути засвідчені актами загальної форми, складеними відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами. За відсутності належних доказів на підтвердження таких обставин підстави для звільнення від внесення плати за користування вагонами відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №904/2019/22, від 17.05.2023 у справі №904/2252/22, від 02.06.2023 у справі №904/3538/22, від 14.06.2023 у справі №908/1295/22, від 15.06.2023 у справі №904/2020/22, від 20.06.2023 у справі №904/2442/22, від 23.06.2023 у справі №904/3141/22, від 05.07.2023 у справі №904/3921/22, а також у постанові Верховного Суду від 18.04.2024 у справі № 904/2020/22, у яких касаційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами за відсутності належного документального підтвердження обставин, що перешкоджали виконанню відповідних зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що є підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності покладення на відповідача обов`язку із внесенням плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів, а саме: 104 255,20 грн - плата за користування вагонами та 2 001,12 грн - збір за зберігання вантажів, є більш вірогідними, ніж докази надані на її спростування.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача плати за користування вагонами в розмірі 104 255,20 грн та збору за зберігання вантажів в розмірі 2 001,12 грн - підлягають задоволенню.

Отже, вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Висновки Суду

Суди зобов`язані належно мотивувати свої рішення для забезпечення права сторін на справедливий розгляд та суспільного контролю за правосуддям. При цьому не вимагається відповідати на кожен аргумент сторін: достатньо викласти мотиви у межах конкретних обставин справи, з урахуванням характеру рішення.

На підставі встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Позивач обрав належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України.

З викладеного, з огляду на наявні в матеріалах докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 2 001,12 грн - збору за зберігання вантажу та 104 255,20 грн - плати за користування вагонами.

VІ. Судові витрати

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 2 001,12 грн та плати за користування вагонами в сумі 104 255,20 грн - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50079; ідентифікаційний код 00191023) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, м. Дніпро, 49600; ідентифікаційний код 40081237):

2 001,12 грн (дві тисячі одну гривню дванадцять копійок) - збору за зберігання вантажу,

104 255,20 грн (сто чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень двадцять копійок) - плати за користування вагонами,

3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) - судових витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.03.2026

Суддя Т.В. Іванова