ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026м. ДніпроСправа № 910/15298/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сидорової Є.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 17-Б; ідентифікаційний код 32375554)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Дніпро, вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267)

про стягнення 360 876 грн. 33 коп.

Представники:

від позивача: Романенко С.В. - представник (самопредставництво) (в режимі відеоконференції);

від відповідача: представник не з`явився, про час місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою (вх.№15298/25 від 09.12.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 360 876 грн. 33 коп., що складає 193 562 грн. 80 коп. - коштів, сплачених за товар, що не був поставлений за договором від 30.10.2024 №359, 35 034 грн. 87 коп. - пені, 13 549 грн. 40 коп. - штрафу, 91 260 грн. 00 коп. - коштів, сплачених за товар, що не був поставлений за договором від 25.12.2023 №421, 21 081 грн. 06 коп. - пені та 6 388 грн. 20 коп. - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами від 30.10.2024 №359 та від 25.12.2023 №421 у частині поставки товару у встановлені договорами строки.

Також просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Як вбачається, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що дана позовна заява подана з порушенням приписів статті 27 Господарського процесуального кодексу України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, та матеріали позовної заяви необхідно передати на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 позовну заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 360 796 грн. 33 коп. постановлено передати до Господарського суду Дніпропетровської області (вулиця Володимира Винниченка, 1, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Господарським судом Дніпропетровської області справу №910/15298/25 отримано 13.01.2026 (вх.№15971/26 від 13.01.2026).

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому позивачем подано заяву (вх.№3013/26 від 22.01.2026) про усунення недоліків, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 19.01.2026.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відбудеться 18.02.2026 о 17:10 год.

Позивач у заяві (вх.№4206/26 від 29.01.2026) про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції просить надати представнику позивача можливість участі в судовому засіданні у справі № 910/15298/25, призначеній на 18.02.2026 о 17-10 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "ВКЗ" (за допомогою особистого ЕЦП ), за результатами розгляду заяви постановити ухвалу та повідомляє, що з вимогами Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку та відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання, ознайомлений; в судовому засідання буде приймати участь провідний юрист відділу з адміністративно-правових питань Романенко Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_1 електронний кабінет зареєстровано 03.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2026 відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (вх.№4206/26 від 29.01.2026) про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представника позивача - провідного юриста відділу з адміністративно-правових питань Романенка Сергія Валерійовича.

Позивач у заяві (вх.№6753/26 від 12.02.2026) про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції просить надати представнику позивача можливість участі в судовому засіданні у справі № 910/15298/25, призначеній на 18.02.2026 о 17-10 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "ВКЗ" (за допомогою особистого ЕЦП), за результатами розгляду заяви постановити ухвалу та повідомляє, що з вимогами Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку та відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання, ознайомлений; в судовому засідання буде приймати участь провідний юрист відділу з адміністративно-правових питань Романенко Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_1 електронний кабінет зареєстровано 03.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 задоволено заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (вх.№6753/26 від 12.02.2026) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 18.02.2026 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 18.03.2026 о 16:00 год.

Позивач у заявах (вх.№8050/26 від 19.02.2026 та вх.№8058/26 від 19.02.2026) про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції просить надати представнику позивача можливість участі в судовому засіданні у справі № 910/15298/25, призначеній на 18.03.2026 о 16-00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "ВКЗ" (за допомогою особистого ЕЦП), за результатами розгляду заяви постановити ухвалу та повідомляє, що з вимогами Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку та відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання, ознайомлений; в судовому засідання буде приймати участь провідний юрист відділу з адміністративно-правових питань Романенко Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_1 електронний кабінет зареєстровано 03.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2026 задоволено заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (вх.№8050/26 від 19.02.2026 та вх.№8058/26 від 19.02.2026) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 18.03.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

При цьому, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Слід відзначити, що ухвали суду у справі, що розглядається, направлялися до електронного кабінету відповідача, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- ухвала від 26.01.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 28.01.2026 о 09:21 год.;

- ухвала суду від 04.02.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 06.02.2026 о 17:20 год.;

- ухвала суду від 16.02.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 16.02.2026 о 17:40 год.;

- ухвала суду від 18.02.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті доставлена до електронного кабінету відповідача 19.02.2026 о 20:51 год.;

- ухвала суду від 20.02.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 20.02.2026 о 18:58 год.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалою суду від 26.01.2026, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 18.03.2026 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Отже, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів оплати пені, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", як замовником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія", як постачальником, було укладено договір про закупівлю від 25.12.2023 №421 (надалі - Договір №421) (а.с. 18-30).

Відповідно до пункту 1.1 Договору №421 у порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується надати паливо рідинне (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо) ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта та дистиляти (далі - товари), а замовник приймає та оплачує надані належним чином товари, у порядку та на умовах, що визначено цим договором.

Перелік, обсяг, вартість, термін (строк) надання товарів визначаються відповідно до специфікації (додаток 1 до цього договору) (пункт 1.2 Договору №421).

Ціна договору становить, відповідно до поданої постачальником пропозиції 2 454 500,00 грн., в тому числі ПДВ 409 083,33 грн. (пункт 3.2 Договору №421).

Пунктом 4.2 Договору №421 визначено, що розрахунок за фактично надані товари здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної.

Постачальник зобов`язаний розпочати поставку товарів за договором упродовж 3 (трьох) днів з дати підписання договору і завершити поставку товарів до 31.12.2024 (пункт 5.1 Договору №421).

Пунктом 5.2 Договору №421 визначено, що місце поставки товарів: м. Київ, Голосіївський проспект, 17Б.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) і діє до 31 грудня 2024, але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 13.1 Договору №421).

Відповідно до умов Договору №421 сторонами було підписано специфікацію, відповідно до якої (в редакції специфікації до Додаткової угоди №3 від 01.07.2024) загальна ціна товару, що поставляється за Договором, складає 2 454 395 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 409 065 грн. 83 коп. (а.с. 29).

Крім того, між позивачем - Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", як замовником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія", як постачальником, було укладено договір про закупівлю від 30.10.2024 №359 (надалі - Договір №359) (а.с. 11-17).

Відповідно до пункту 1.1 Договору №359 у порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується надати паливо рідинне (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо) ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта та дистиляти (далі - товари), а замовник приймає та оплачує надані належним чином товари, у порядку та на умовах, що визначено цим договором.

Перелік, обсяг, вартість, термін (строк) надання товарів визначаються відповідно до специфікації (додаток 1 до цього договору) (пункт 1.2 Договору №359).

Ціна договору становить відповідно до поданої постачальником пропозиції 459 460 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 76 576 грн. 67 коп. (пункт 3.2 Договору №359).

Пунктом 4.2 Договору №359 визначено, що розрахунок за фактично надані товари здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної.

Постачальник зобов`язаний розпочати поставку товарів за договором упродовж 3 (трьох) днів з дати підписання договору і завершити поставку товарів до 31.12.2024 (пункт 5.1 Договору №359).

Пунктом 5.2 Договору №359 визначено, що місце поставки товарів: м. Київ, Голосіївський проспект, 17Б.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) і діє до 31 грудня 2024, але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 13.1 Договору №359).

Відповідно до умов Договору №359 сторонами було підписано специфікацію відповідно до якої загальна ціна товару, що поставляється за Договором, складає 459 460 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 76 576 грн. 67 коп. (а.с. 17).

В матеріалах справи міститься копія переліку АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (а.с. 102-104), з якого вбачається, що відповідач має власну мережу АЗС по всім регіонам України, а також копія гарантійного листа відповідача про єдину форму штрих-карток (талонів, скретч-карток) або паливних смарт карток, які будуть діяти на всій наданій мережі АЗС (а.с. 101).

Також в матеріалах справи міститься копія листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (а.с. 99), яким відповідач гарантує, що дійсність талонів (скретч-карт) та паливних смарт карт по Україні буде необмежена з моменту отримання кожної нової партії товару. У разі закінчення строку дії талони та паливні смарт картки безкоштовно будуть продовжені або замінені на нові. Товариство гарантує, що талони (скретч-картки) та паливні смарт карти на ПММ можуть бути використані на наступних АЗС: Авіас, ANP, GLORIUS, Rubix, Sentosa, Oil, Авіас плюс, Балу, ЗНП, Мавекс плюс, Петрол-Гарант, Чернівцінафтопродукт, Елін, Юкон, Юкон Сервіс

На виконання умов Договору №421, постачальник передав, а замовник отримав скретч-картки (талони) на товар на загальну суму 2 560 395 грн. 00 коп., що підтверджується видатковими накладними, копії яких містять в матеріалах справи (а.с. 51-62), а саме:

- від 09.01.2024 №0001/0000047 на суму 231 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.01.2024 №0001/0000187 на суму 272 850 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 01.03.2024 №0001/0000448 на суму 99 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 01.04.2024 №0001/0000756 на суму 90 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 15.04.2024 №0001/0000829 на суму 268 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 16.05.2024 №0001/0001083 на суму 214 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 29.05.2024 №0001/0001226 на суму 241 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 10.07.2024 №0001/0001622 на суму 273 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 12.09.2024 №0001/0002210 на суму 260 280 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 10.10.2024 №0001/0002431 на суму 275 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 07.11.2024 №0001/0002510 на суму 230 265 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 25.11.2024 №0001/0002764 на суму 106 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ.

Крім того, на виконання умов Договору №359, постачальник передав, а замовник отримав скретч-картки (талони) на товар на загальну суму 355 445грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 30.12.2024 №0001/0002978 на суму 355 445 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 63).

На підтвердження факту виконання своїх зобов`язань зі сплати за товар, що мав бути поставлений за Договором №421 позивачем надано копії платіжних інструкцій на загальну суму 2 560 395 грн. 00 коп. (а.с. 31-49), а саме:

- від 05.01.2024 №65 на суму 50 000 грн. 00 коп.;

- від 08.01.2024 №4048 на суму 81 000 грн. 00 коп.;

- від 08.01.2024 №4049 на суму 100 000 грн. 00 коп.;

- від 30.01.2024 №177 на суму 272 850 грн. 00 коп.;

- від 29.02.2024 №4211 на суму 99 000 грн. 00 коп.;

- від 03.04.2024 №4352 на суму 20 000 грн. 00 коп.;

- від 04.04.2024 №458 на суму 20 000 грн. 00 коп.;

- від 05.04.2024 №460 на суму 50 000 грн. 00 коп.;

- від 12.04.2024 №4424 на суму 268 000 грн. 00 коп.;

- від 13.05.2024 №4501 на суму 120 000 грн. 00 коп.;

- від 14.05.2024 №4506 на суму 94 000 грн. 00 коп.;

- від 13.06.2024 №4590 на суму 200 000 грн. 00 коп.;

- від 14.06.2024 №4592 на суму 41 000 грн. 00 коп.;

- від 24.07.2024 №4652 на суму 273 000 грн. 00 коп.;

- від 05.09.2024 №4714 на суму 100 000 грн. 00 коп.;

- від 12.09.2024 №4717 на суму 160 280 грн. 00 коп.;

- від 09.10.2024 №4798 на суму 275 000 грн. 00 коп.;

- від 06.11.2024 №4839 на суму 230 265 грн. 00 коп.;

- від 19.12.2024 №4866 на суму 106 000 грн. 00 коп.

Крім того, на підтвердження факту виконання своїх зобов`язань зі сплати за товар, що мав бути поставлений за Договором №359, позивачем надано копію платіжної інструкції від 26.12.2024 №542517536 на суму 355 445 грн. 00 коп. (а.с. 50).

Позивач зазначає, що довідкою про кількість та фактичне місце розташування АЗС у Голосіївському районі міста Києва відповідачем було визначено сім автозаправних станцій із зазначенням адрес, проте, в період з 07.12.2024 по теперішній час на зазначених автозаправних станціях паливо відсутнє. Про зміни в переліку АЗС відповідач не повідомляв та не проводив обмін виданих позивачу заправних талонів на інші АЗС. Талони (скретч-карти) знаходяться у позивача і можуть бути повернуті відповідачу у будь-який час.

Також позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивачем було скеровано претензії відповідачу від 31.07.2025 №100/43-2027 (а.с. 64-66) та від 02.09.2025 №100/43/06-31/4794 (а.с. 69-75).

Позивач стверджує, що оплатив товар (пальне) за Договором №421 на загальну суму 256 395 грн. 00 коп., за Договором №359 на загальну суму 355 445 грн. 00 коп. та отримав талони (скретч-картки) на пальне від відповідача, проте, відповідачем зобов`язання з поставки товару за Договорами виконано частково, у зв`язку з чим сума грошових коштів, що підлягає поверненню на користь позивача складає за Договором №421 - 91 260 грн. 00 коп., за Договором №359 - 193 562 грн. 80 коп., що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (частина перша статті 670 Цивільного кодексу України ).

За приписом частини другої статті 570 Цивільного кодексу України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства аванс не виконує забезпечувальної функції, а є грошовою сумою, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). При цьому, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17.

У той же час згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є, за своїм змістом, правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, а саме як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила №1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу АЗС (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У пунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Отже, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання учасником заявникові товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали право замовникові на отримання відповідної кількості товару (палива) за Договором в майбутньому.

Як передбачено статтею 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Слід відзначити, що в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи покупцем було виконано свої зобов`язання в частині оплати плати за товар, а саме:

- за Договором №421 на загальну суму 2 560 395 грн. 00 коп.;

- за Договором №359 на суму 355 445 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до видаткових накладних, копії яких містять в матеріалах справи постачальником було передано замовнику скретч-картки (талони) на пальне в асортименті, відповідно до специфікацій за Договором №421 на загальну суму 2 560 395 грн. 00 коп.; за Договором №359 на суму 355 445 грн. 00 коп.,

При цьому, відповідач лише частково виконав свої зобов`язання з поставці палива рідинного за Договорами, що унеможливило подальше використання паливних скретч-карток позивачем для заправки автомобілів.

Так, позивач зазначає, що довідкою про кількість та фактичне місце розташування АЗС у Голосіївському районі міста Києва відповідачем було визначено сім автозаправних станцій із зазначенням адрес, проте, в період з 07.12.2024 по теперішній час на зазначених автозаправних станціях паливо відсутнє. Про зміни в переліку АЗС відповідач не повідомляв та не проводив обмін виданих позивачу заправних талонів на інші АЗС. Талони (скретч-карти) знаходяться у позивача і можуть бути повернуті відповідачу у будь-який час.

Сума попередньої оплати, що була сплачена позивачем за товар, що не був поставлений, також відповідачем не повернута та складає: за Договором №421 - 91 260 грн. 00 коп., за Договором №359 - 193 562 грн. 80 коп., вказане відповідачем не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

У той же час згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є, за своїм змістом, правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, а саме як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові від 28.11.2011 у справі №3-127гс11.

Як вбачається, з метою досудового врегулювання спору позивачем було скеровано претензії відповідачу від 31.07.2025 №100/43-2027 (а.с. 64-66) та від 02.09.2025 №100/43/06-31/4794 (а.с. 69-75). Відповіді на вказане претензії матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження поставки товару, за який була здійснена попередня оплата, на залишкову суму, у тому числі за Договором №421 - 91 260 грн. 00 коп. та за Договором №359 - 193 562 грн. 80 коп. відповідачем не надано, також відповідачем не надано доказів повернення суми вказаної попередньої оплати. Отже, доводи позивача щодо наявності боргу шляхом надання належних доказів, відповідачем не спростовані.

Зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи дають підстави вважати вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Щодо нарахування штрафу

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшеним у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 8.2 Договорів №421 та №359 визначено, що у разі невиконання, несвоєчасного виконання зобов`язань з поставки товару або поставки товару не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1% вартості непоставленого товару за кожний день порушення виконання зобов`язань за договором, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% загальної вартості товару за договором.

Як вбачається, позивачем за порушення відповідачем строків поставки пального та поставку пального в меншій кількості, нараховано:

- за Договором №359: 35 034 грн. 87 коп. - штрафу у розмірі 0,1% вартості товару, що не був поставлений за кожний день порушення виконання зобов`язань за договором за загальний період з 30.01.2025 по 31.07.2025 включно та 13 549 грн. 40 коп. - штрафу у розмірі 7% загальної вартості товару;

- за Договором №421: 21 081 грн. 06 коп. - штрафу у розмірі 0,1% вартості товару, що не був поставлений за кожний день порушення виконання зобов`язань за договором за загальний період з 07.12.2024 по 31.07.2025 включно та 6 388 грн. 20 коп. - штрафу у розмірі 7% загальної вартості товару.

Перевіривши розрахунок, суд зауважує, що нарахований позивачем штраф у розмірі 0,1% вартості товару, що не був поставлений за кожний день порушення виконання зобов`язань за договором, фактично є пенею, оскільки нарахований за кожен день прострочення.

Суд погоджується з наданим розрахунком, вважає його арифметично правильним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5 413 грн. 14 коп. - витрат на сплату судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 17-Б; ідентифікаційний код 32375554) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Дніпро, вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267) про стягнення 360 876 грн. 33 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Дніпро, вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 17-Б; ідентифікаційний код 32375554) 193 562 (сто дев`яносто три тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 80 коп. - заборгованості за товар, що не був поставлений за договором про закупівлю від 30.10.2024 №359, 35 034 (тридцять п`ять тисяч тридцять чотири) грн. 87 коп. - штрафу у розмірі 0,1% вартості товару, що не був поставлений (пеня) та 13 549 (тринадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн. 40 коп. - штрафу у розмірі 7% загальної вартості товару.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Дніпро, вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 17-Б; ідентифікаційний код 32375554) 91 260 (дев`яносто шість тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп. - заборгованості за товар, що не був поставлений за договором про закупівлю від 25.12.2023 №421, 21 081 (двадцять одна тисяча вісімдесят одна) грн. 06 коп. - штрафу у розмірі 0,1% вартості товару, що не був поставлений (пеня) та 6 388 (шість триста вісімдесят вісім) грн. 20 коп. - штрафу у розмірі 7% загальної вартості товару.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Дніпро, вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 17-Б; ідентифікаційний код 32375554) 5 413 (п`ять тисяч чотириста тринадцять) грн. 14 коп. - витрат на сплату судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

30.03.2026