ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1437/25

За позовом Закарпатського обласного центру зайнятості, м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи-підприємця Боднар Тетяни Василівни, Закарпатська обл., Хустський р-н, с. Довге

про стягнення суми 57 700,00 грн.

Суддя Ремецькі О.Ф.

За участю представників: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 57 700,00 грн, мікрогранту, посилаючись на порушення відповідачем умов Договору про надання мікрогранту.

Ухвалою суду від 20.01.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У зв`язку з відсутністю станом на момент відкриття провадження у справі у відповідача зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, вказана ухвала суду від 20.01.2026 р. була надіслана відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, таке отримано відповідачем 24.01.2026.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

05.09.2024 фізична особа-підприємець Боднар Тетяна Василівна за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія», з метою отримання коштів гранту на власну справу для ветеранів та членів їх сімей, звернулася із заявою № 5LMC85 від 05.09.2024 та бізнес-планом (описом проекту).

15.11.2024 згідно виписки з рахунку АТ «Ощадбанк», на рахунок відповідача зараховано кошти гранту у розмірі 500 000,00 грн.

Згідно з абзацом третім пункту 20 Порядку № 738, у разі неможливості встановлення факту цільового використання гранту чи його частини або встановлення факту нецільового використання гранту чи його частини під час здійснення центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов договору, отримувач зобов`язаний протягом одного місяця повернути грант або його частину у сумі, що дорівнює сумі коштів, використаних не за цільовим призначенням, на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку.

10.06.2025 Закарпатським обласним центром зайнятості проведено перевірку дотримання умов договору про надання гранту. За результатами перевірки складено Акт № 1-І від 10.06.2025, яким встановлено факт нецільового використання частини коштів гранту у сумі 57 700,00 грн.

Відтак за доводами позивача наявні підстави для стягнення з відповідача суми 57 700,00 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05.09.2024 фізична особа-підприємець Боднар Тетяна Василівна (далі Відповідач) за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія», з метою отримання коштів гранту на власну справу для ветеранів та членів їх сімей, звернулася із заявою № 5LMC85 від 05.09.2024 та бізнес-планом (описом проекту).

Наказом від 11.10.2024 № 176 Державного центру зайнятості «Про надання грантів на створення або розвиток власного бізнесу учасниками бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей» прийнято рішення надати гранти на створення або розвиток власного бізнесу учасниками бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей 63 отримувачам, які подали заяви в період з 26.08.2024 по 08.09.2024 на загальну суму 33 208 152 гривень 00 коп.

Додатком № 2 до наказу Державного центру від 11.10.2024 № 176 визначено список заявників які отримали позитивне рішення комісії Державного центру зайнятості та набрали найбільшу сукупну кількість балів, у період з 26.08.2024 по 08.0.9.2024, що підтверджується відповідним витягом з додатку.

06.07.2022 наказом Міністерства економіки України № 1969 затверджено типову договору про надання гранту. Цей наказ прийнято на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 «Деякі питання надання грантів бізнесу», якою затверджено Порядок надання грантів на створення або розвиток власного бізнесу учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їхніх сімей.

25.10.2024 відповідачем подано заяву про приєднання до Договору про надання гранту, згідно з якою відповідач приєднався до умов Договору, що оприлюднений на офіційному сайті Державного центру зайнятості.

15.11.2024 згідно виписки з рахунку АТ «Ощадбанк», на рахунок відповідача зараховано кошти гранту у розмірі 500 000,00 грн.

10.06.2025 Закарпатським обласним центром зайнятості проведено перевірку дотримання умов договору про надання гранту. За результатами перевірки складено Акт № 1-І від 10.06.2025, яким встановлено факт нецільового використання частини коштів гранту у сумі 57 700,00 грн.

16.06.2025 оформлено Протокол № 11.3, а 19.06.2025 видано Наказ № 164/2025 «Про повернення коштів отримувачем гранту, яким відповідача зобов`язано повернути суму 57 700,00 грн у місячний строк.

20.06.2025 Закарпатським обласним центром зайнятості направлено відповідачу повідомлення-претензію про прийняте рішення № 1063-09.2 із вимогою добровільно повернути кошти. Факт відправлення підтверджується листом із квитанціями, описом вкладень та трекінгом поштового відправлення № 549. Відповідач на вимогу не відреагував, у встановлений строк коштів не повернув.

Відтак за доводами позивача наявні підстави для стягнення з відповідача суми 57 700,00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст укладених у даній справі заяви № 5LMC85 від 05.09.2024 разом з бізнес-планом (описом проекту) та заяви про приєднання до договору про надання гранту від 25.10.2024 дає підстави вважати їх договором приєднання.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (чч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року № 738.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" метою державної політики у сфері розвитку малого і середнього підприємництва в Україні є: 1) створення сприятливих умов для розвитку малого і середнього підприємництва; 2) забезпечення розвитку суб`єктів малого і середнього підприємництва з метою формування конкурентного середовища та підвищення рівня їх конкурентоспроможності; 3) стимулювання інвестиційної та інноваційної активності суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) сприяння провадженню суб`єктами малого і середнього підприємництва діяльності щодо просування вироблених ними товарів (робіт, послуг), результатів інтелектуальної діяльності на внутрішній і зовнішній ринки; 5) забезпечення зайнятості населення шляхом підтримки підприємницької ініціативи громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" державна підтримка суб`єктів малого і середнього підприємництва та об`єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва включає фінансову, інформаційну, консультаційну підтримку, у тому числі підтримку у сфері інновацій, науки і промислового виробництва, підтримку суб`єктів малого і середнього підприємництва, що провадять експортну діяльність, підтримку у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації управлінських кадрів та кадрів ведення бізнесу.

Частинами 1-3 ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" визначено, що надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - Порядок (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)), відповідно до якого метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки Фонд підтримки малого та середнього бізнесу, відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.

Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів, а також за рахунок коштів підприємств, установ, організацій, міжнародних та благодійних організацій за їх згодою на договірній основі. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, а також з підприємствами, установами, організаціями, міжнародними та благодійними організаціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм (п. 1 Порядку № 738).

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу III Договору про надання гранту розмір гранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання гранту та зазначається у Заяві про приєднання. При цьому загальна вартість реалізації бізнес-плану може перевищувати суму гранту та передбачати також фінансування за рахунок власних коштів отримувача. Грант надається у безготівковій формі у національній вaлюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договорами про взаємодію та Порядком. Гранти в розмірі понад 500 000 гривень до 1 000 000 гривень надаються за умови співфінансування з отримувачем у такому співвідношенні: 70 відсотків вартості проекту - за рахунок гранту, не менше 30 відсотків - за рахунок коштів отримувача (власних або кредитних, або коштів місцевих бюджетів та/або інших джерел, не заборонених законодавством). Грант надається в межах загaльної суми гранту згідно з графіком, визначеним у розділі ІІ "План надходжень та витрат" бізнес-плану отримувача. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбачені бізнес-планом.

Відповідно до пункту 1,8 розділу IV Договору Використання коштів гранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу У цього договору.

Для підтвердження цільового використання гранту ДЦЗ через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центри зайнятості) здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, не рідше одного разу на шість місяців протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача. для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору отримувачем центр зайнятості може зaлучати відповідні центральні та/або місцеві органи виконавчої влади. У разі неможливості встановлення факту цільового використання гранту або його частини або встановлення факту нецільового використання гранту або його частини під час здійснення центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов договору гранту отримувач зобов`язаний протягом одного місяця повернути грант або його частину у сумі, що дорівнює сумі коштів гранту, використаної не за цільовим призначенням, на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, з якого здійснювалося перерахування гранту.

Як встановлено судом, 25.10.2024 відповідачем подано заяву про приєднання до Договору про надання гранту, згідно з якою відповідач приєднався до умов Договору, що оприлюднений на офіційному сайті Державного центру зайнятості.

15.11.2024 згідно виписки з рахунку АТ «Ощадбанк», на рахунок відповідача зараховано кошти гранту у розмірі 500 000,00 грн.

10.06.2025 Закарпатським обласним центром зайнятості проведено перевірку дотримання умов договору про надання гранту. За результатами перевірки складено Акт № 1-І від 10.06.2025, яким встановлено факт нецільового використання частини коштів гранту у сумі 57 700,00 грн.

З акту проведення перевірки вбачається, наявність нецільового використання мікрогранту внаслідок порушення умов договору мікрогранту (бізнес-плану) згідно пункту 20 Порядку затвердженого Постановою КМУ №738 від 21.06.2022 р. Частину коштів мікрогранту витрачено не за цільовим призначенням, а саме косарку ротаційну (52 800,00 грн), вaл карданний ( 4000,00 грн.), трос-ремінь стяжний (900,00 грн). які не передбачено цільовими напрямами витрат згідно опису проекту(бізнес-плану), у зв`язку з чим неможливо встановити факт цільового використання мікрогранту, встановлено факт нецільового використання частини мікрогранту.

При цьому, матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів звернення до Державного центру зайнятості із заявою, викладеною в довільній формі з обґрунтуванням зміни цільового призначення коштів гранту, а також доказів внесення змін до бізнес-плану.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, сторони договору встановили відповідальність за встановлення факту нецільового використання гранту або його частини у вигляді повернення гранту або його частину у сумі, що дорівнює сумі коштів гранту, використаної не за цільовим призначенням.

Враховуючи наведені обставини та те, що відповідач не надав доказів повернення ним частини коштів гранту в добровільному порядку, а також доказів на спростування обставин порушення умов Договору, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 57 700,00 грн. є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

ВИСНОВКИ СУДУ

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Закарпатського обласного центру зайнятості, м. Ужгород до відповідача Фізичної особи-підприємця Боднар Тетяни Василівни, Закарпатська обл., Хустський р-н, с. Довге про стягнення суми 57 700,00 грн. підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця Боднар Тетяни Василівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) суму 57 700,00 грн (п`ятдесят сім тисяч сімсот гривень 00 коп.) на рахунок уповноваженого банку отримувач АТ «Ощадбанк» код отримувача: 00032129; надавач платіжних послуг отримувача: АТ «Ощадбанк» рахунок отримувача; НОМЕР_2 .

3.Стягнути з фізичної особи-підприємця Боднар Тетяни Василівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Закарпатського обласного центру зайнятості (88018, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиці Новака, будинок 45 ) суму 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.03.2026.

Суддя О. Ф. Ремецькі