ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"26" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/653/26

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву від 25.03.2026 представника позивача ФОП Тимошенка В.Ф. про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Тимошенка Володимира Федоровича, смт Ставище Київської області

до відповідача Ставищенської селищної ради, сел. Ставище Київської області

про визнання поновленим договору оренди та визнання укладеною

додаткової угоди

без участі представників;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Тимошенко Володимир Федорович 09.03.2026 через систему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача Ставищенської селищної ради , в якій просить суд:

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0073, укладений 11.02.2016 між Ставищенською селищною радою та ФОП Тимошенком Володимиром Федоровичем,

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0073, укладеного 11.02.2016 між Ставищенською селищною радою та ФОП Тимошенком Володимиром Федоровичем про поновлення договору оренди.

Позов обґрунтований тим, що 31.12.2005 між ФОП Тимошенко В.Ф. (орендар) та Ставищенською селищною радою (орендодавець) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0070 га, в тому числі під будівлями 0,0052 га, під проїздами, проходами, майданчиками 0,0018 га строком на 10 років під розміщення торговельного павільйону. Надалі 21.02.2016 між Ставищенською селищною радою та ФОП Тимошенком В.Ф було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0073, площею 0,0070 га строком на п`ять років починаючи з дати його державної реєстрації, для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення №19. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі 10.03.2016.

11.02.2021 між сторонами була укладена додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки від 11.02.2016, якою поновлено дію договору оренди земельної ділянки від 11.02.2016 на той самий термін.

31.12.2025 позивач подав до селищної ради заяву з проханням продовжити договір оренди земельної ділянки від 11.02.2016 року на новий строк, на 10 років.

Позивач твердить, що неодноразово звертався до відповідача із проханням продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки, однак орендодавець повідомив, що не має наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки після його закінчення та повідомив позивача про необхідність звільнити земельну ділянку.

У зв`язку з відмовою позивача в продовженні договору оренди позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2026 відкрито провадження у справі 911/653/26 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 13.04.2026.

25.03.2026 через систему «Електронний суд» представниця позивача подала заяву про забезпечення позову у спосіб

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0073, площею 0,007 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42);

- заборони Ставищенській селищній раді та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0073, площею 0,007 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42);

- заборони Ставищенській селищній раді та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, у тому числі демонтаж, з тимчасовою спорудою (малою архітектурною формою), що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :01:012:0073;

- зупинення дії рішення 80-ї чергової сесії VIII скликання Ставищенської селищної ради №5320 від 29.01.2026 «Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»;

- зупинення дії рішення виконавчого комітету Ставищнської селищної ради №2091 від 18.02.2026 «Про демонтаж тимчасової споруди».

В обґрунтування необхідності вжиття наведених заходів забезпечення позову позивач зазначає, що він є фізичною-особою підприємцем та на спірній земельній ділянці здійснює економічну діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На земельній ділянці встановлено торгівельний павільйон (МАФ) та оформлено Паспорт прив`язки місця розміщення малої архітектурної форми.

Позивач твердить, що у разі не накладення арешту на земельну ділянку Ставищенська селищна рада зможе передати спірну земельну ділянку у користування третій особі, здійснити продаж цієї земельної ділянки, видалити відомості про цю земельну ділянку з Державного земельного кадастру, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Крім того, позивач зазначає, у разі не накладення арешту на земельну ділянку селищний голова матиме змогу вчинити дію, пов`язану з неправомірним демонтажем тимчасової споруди, що унеможливить виконання рішення суду про поновлення права оренди.

Аналогічним обґрунтовується необхідність заборони вчиняти будь-які дії з земельною ділянкою.

В обґрунтування необхідності зупинення дії Рішення Ставищенської селищної ради № 5320 від 29.01.2026 позивач зазначає, що у разі невжиття цього заходу, селищний голова подасть до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

В обґрунтування необхідності зупинення дії Рішення Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради №2091 від 18.02.2026 позивач твердить, що вказане рішення винесено неправомірно, оскільки відсутній Порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та тимчасових конструкцій, затверджений Ставищенською селищною радою.

Розглянувши заяву представника ФОП Тимошенко В.Ф. від 25.03.2026 про забезпечення позову, суд встановив таке.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.

За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язане вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог. Недоведення заявником дійсної необхідності забезпечення позову, а також недотримання у разі застосування конкретних заходів забезпечення зазначених критеріїв співрозмірності та збалансованості інтересів сторін є підставою для відмови у задоволенні заяви учасника справи про забезпечення позову (постанови КГС ВС від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18, від 20.02.2019 у справі № 923/558/18, від 20.01.2025 у справі № 916/2907/24).

Щодо накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, то суд зазначає, що наведені заявником обґрунтування необхідності вжиття обраних ним заходів забезпечення позову є суперечливими та безпідставними.

Ні матеріали позовної заяви, ні матеріали заяви про забезпечення позову не містять жодних доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, які б свідчили про його намір продати або іншим чином відчужити спірну земельну ділянку, або будь-яким чином припинити існування вказаної земельної ділянки в ДЗК.

Вказані доводи спростовуються самим же позивачем в обґрунтуваннях відсутності необхідності застосування заходів зустрічного забезпечення. Так, позивач зазначає, що відповідно до Протоколу громадських слухань щодо капітального ремонту об`єкту благоустрою по вул. Цимбала Сергія від будинку № 43 до будинку № 55 в смт Ставище від 20 лютого 2022 року на місці розташування спірної земельної ділянки та малої архітектурної форми планується облаштування скверу для загального громадського користування. Отже, спірна земельна ділянка та місце її розташування не планується для передачі новому орендарю на комерційних засадах. Також селищною радою не планується відчуження цієї земельної ділянки з метою отримання прибутку.

Суд відхиляє доводи позивача на те, що виключення з ДРРП відомостей про поновлення договору оренди унеможливить виконання відповідного судового рішення, оскільки такі доводи є виключно суб`єктивною думкою позивача, не містять належного правового обґрунтування та не підтвердженні жодними доказами.

Суд звертає увагу, що тимчасова споруда, щодо якої позивач просить заборонити демонтаж, та законність підстав для її розташування на спірній земельній ділянці не є предметом розгляду у цій справі. Питання щодо правомірності її розміщення, а також наявності підстав для демонтажу не входять до кола обставин, які підлягають доказуванню у провадженні про продовження (поновлення) договору оренди. За таких умов заявлений захід забезпечення позову не узгоджується з принципом співмірності та не може бути застосований.

Щодо зупинення дії рішень, то суд зазначає, що частиною 1 статті 137 ГПК України визначено вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову, який може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини 1 статті 137 ГПК України).

На відміну від положень ГПК України, такий вид забезпечення позову як зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта передбачено пунктом 1 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто він може бути застосований у порядку адміністративного судочинства, з урахуванням застережень, визначених зазначеною статтею.

Порядок прийняття, набрання чинності, скасування і форма актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені у ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до частини 1 та 10 якої акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування приймаються у формі рішень та визнаються незаконними в судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України. Проте, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає можливості зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування за рішенням суду.

Оскільки запропонований позивачем захід забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування не передбачений нормами господарського процесуального закону - імперативними положеннями частини 1 статті 137 ГПК України, іншими законами або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, при тому, що законність вказаних рішень не оспорюється позивачем в межах заявлених у справі №911/653/26 позовних вимог, вжиття такого заходу судом було б істотним порушенням норм процесуального права.

Фактично, заявлення обраних заходів забезпечення позову спрямоване на встановлення судом нових обставин (законність/незаконність рішень органу місцевого самоврядування, наявність/відсутність підстав для розміщення на земельній ділянці належного позивачу майна, законність/незаконність дій з демонтажу МАФ), які не входять до предмету розгляду у справі, а отже запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову не є засобом додаткового тиску або додатковим заходом відповідальності, і можуть застосовуватися виключно з метою забезпечення реального виконання рішення суду та відновлення порушеного права заявника, за умови наявності достатньо обґрунтованих для забезпечення позову та підтверджених доказами фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені у заяві представника ФОП Тимошенко В.Ф. від 25.03.2026 про забезпечення позову не є обґрунтованими, не є доведеними, не відповідають критеріям співмірності та адекватності заявленим позовним вимогам, у зв`язку з чим суд залишає таку заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця Тимошенко Володимира Федоровича від 25.03.2026 про забезпечення позову у справі №911/653/26 залишити без задоволення.

Ухвала підписана 26.03.2026, набирає законної сили в порядку ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, передбачених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх