ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/913/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк"

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення боргу 444 926,18 грн.

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 98 від 31.10.2024 в розмірі 444 926,18 грн, з яких 395 555,56 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 74 166,66 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 321 388,90 грн, 49 370,62 грн простроченої заборгованості за комісією.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" №98 від 31.10.2024, підписаного за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. Сума кредиту складає 445 000,00 грн. Згідно п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі. У зв`язку з несвоєчасним поверненням відповідачем кредитних коштів, відповідно до умов Договору за користування кредитом та його обслуговування станом на 16.09.2025 нарахована комісія у сумі 49 370,62 грн. Також на цю дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 74166,66 грн. Позивачем було прийняте рішення вимагати дострокового повернення окрім простроченої заборгованості також і залишку по тілу кредиту. Таким чином, за підрахунками позивача загальний борг відповідача становить 444 926,18 грн, з яких 395 555,56 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 74 166,66 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 321 388,90 грн, 49 370,62 грн простроченої заборгованості за комісією.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.11.2025 у справі №918/913/25 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" заборгованості за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 98 від 31.10.2024 : 395 555 (триста дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 56 коп. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 74 166,66 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 321 388,90 грн, 49 370 (сорок дев`ять тисяч триста сімдесят) грн 62 коп. простроченої заборгованості за комісією; 5 339 (п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн 11 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 рішення господарського суду Рівненської області від 20.11.25 у справі № 918/913/25 залишено без змін.

13 березня 2026 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочку виконання судового рішення, у якій просить суд розстрочити на один рік з дня постановлення ухвали суду виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2025 року, у справі № 918/913/25, шляхом сплати заборгованості щомісячно на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" по 37 522,11 грн.

Відповідач ОСОБА_1 заяву про розстрочку виконання судового рішення обгрунтовує тим, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.11.2024 року відмовилась від статусу фізичної особи підприємця (номер запису: 001001049, підстава: власне рішення). Ніде не працює, є пенсіонеркою, а розмір її доходів за 2025 рік склав 35830 грн., тобто в середньому менше 3 тис.грн. в місяць. Кредит у АТ "ПУМБ" отримувався на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника. Разом з тим, витрачено кредитні кошти ОСОБА_1 було на лікування свого сина ОСОБА_2 , військовослужбовця ЗСУ. Так, сина відповідача - ОСОБА_2 у 2024 році було призвано за мобілізацією до складу Збройних Сил України. В подальшому, перебуваючи на лінії бойового зіткнення у Сумській області ОСОБА_2 отримав травми двох колінних суглобів. На момент травми можливості проведення ротації з позицій не було. Після проведення ротації ОСОБА_2 невідкладно звернувся за медичною допомогою. За лікарською рекомендацією було проведено операцію на одному колінному суглобі, після чого з 06.10.2025 р. ОСОБА_2 повернувся до виконання бойових завдань. Проте в подальшому, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я 23.12.2025 р. було проведено операцію на іншому колінному суглобі. На даний час, у зв`язку з травмами, ОСОБА_2 перебуває в реабілітаційній відпустці у м.Рівному. При цьому, чоловік Відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , також є людиною похилого віку, пенсіонером. Заявник вказує, що військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні негативно впливає як на позивача так і на відповідача, беручи до уваги складне фінансове становище відповідача, яка є пенсіонеркою, доходів не отримує, син якої внаслідок поранення потребує реабілітації та лікування, враховуючи низьку платоспроможність відповідача та членів її родини вважає, що наявні підстави для надання відстрочки виконання судового рішення.

ОСОБА_1 просить розстрочити виконання судового рішення на один рік з дня постановлення ухвали суду виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2025 року, у справі № 918/913/25, шляхом сплати заборгованості щомісячно на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" по 37 522,11 грн.

Ухвалою від 16.03.2026 призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 24 березня 2026 р. на 09:45 год.

У судове засідання 24.03.2026 учасники справи (позивач, відповідач) не з`явилися. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Розглянувши заяву відповідача щодо розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вказаною статтею передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічні положення передбачені також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, у кожному конкретному випадку.

Так, на підтвердження тяжкого фінансового становища відповідач долучив Довідку про доходи, видану Рівненським об`єднаним управління ПФУ у Рівненській області. Також надано документи, що підтверджують інформацію про те, що син заявниці ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗСУ, та має проблеми зі здоров`ям (виписка з медичної карти, копія військового квитка, довідка із військової частини).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії"). Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін (постанова Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16).

При вирішенні питання про надання розстрочки, суд дотримується балансу інтересів як стягувача так і боржника, позаяк він не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану, адже стягувач також знаходиться в складних економічних умовах.

При цьому слід зазначити, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

Враховуючи причини, що не дозволяють виконати рішення суду в повному обсязі одразу після набрання ним законної сили, суд вважає за доцільне застосувати процесуальний інструмент у вигляді розстрочення виконання рішення, який забезпечить інтерес стягувача щодо поступового погашення суми заборгованості в розумні строки та дозволить боржнику виконати свій обов`язок щодо погашення заборгованості.

Проаналізувавши заяву відповідача, а також долучені до заяви докази, суд доходить висновку про наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення без розстрочення сплати боргу.

Крім того, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд враховує відсутність заперечень позивача щодо заявленого відповідачем клопотання.

Як вже було зазначено судом, відповідно до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тож суд вважає можливим розстрочити виконання рішення у даній справі строком на 8 місяців, що не порушуватиме балансу інтересів обох сторін.

За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, наявність доказів підтвердження існування обставин, які ускладнюють відповідачу виконання рішення суду, враховуючи баланс майнових інтересів як боржника, так і стягувача, виходячи із загальних засад, встановлених статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на фінансовий стан ОСОБА_1 , враховуючи положення статті 331 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розстрочення виконання рішення суду у справі №918/913/25 відповідно до наступного графіка погашення заборгованості: до 20.04.2026 56 283,16 грн; до 20.05.2026 56 283,16 грн; до 20.06.2026 56 283,16 грн; до 20.07.2026 56 283,16 грн; до 20.08.2026 56 283,16 грн; до 20.09.2026 56 283,16 грн; до 20.10.2026 56 283,16 грн; до 20.11.2026 56 283,17 грн.

Отже заява відповідача про розстрочення виконання рішення підлягає задоволенню частково.

На підставі статей 331, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 13.03.2026 (вх.суду №1358/26 від 13.03.2026) про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2025 у справі №918/913/25 на вісім місяців рівними частинами, зі щомісячною оплатою коштів до 20 числа кожного місяця відповідно до наступного графіка погашення заборгованості:

до 20.04.2026 56 283,16 грн;

до 20.05.2026 56 283,16 грн;

до 20.06.2026 56 283,16 грн;

до 20.07.2026 56 283,16 грн;

до 20.08.2026 56 283,16 грн;

до 20.09.2026 56 283,16 грн;

до 20.10.2026 56 283,16 грн;

до 20.11.2026 56 283,17 грн.

3. У решті вимог заяву відповідача залишити без задоволення.

Ухвала суду від 24.03.2026 є невід`ємною частиною рішення Господарського суду Рівненської області від 20.11.2025 у справі №918/913/25.

Стягувач: Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвала суду набрала законної сили 24.03.2026. Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.