ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 березня 2026 року м. Харків Справа № 913/666/20

Провадження №15/913/666/20

За позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (вул. Гагаріна, буд. 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400)

до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (вул. Промислова, буд. 17, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400)

про стягнення 46 640 113 грн 00 коп.

Суддя Смола С.В.

Без виклику учасників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі АТ «Луганськгаз») 03.12.2020 (дата оформлення поштового відправлення №946) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (далі ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ») про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDT016 у сумі 38 233 777 грн 23 коп., пені за період з 10.12.2019 по 23.11.2020 у сумі 3 226 094 грн 10 коп., 3% річних за період з 11.12.2017 по 23.11.2020 у сумі 2 137 676 грн 45 коп., інфляційних нарахувань за період з січня 2018 року по жовтень 2020 року в сумі 3 042 565 грн 22 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між сторонами укладено типовий договір розподілу природного газу №0942003N1EDT016 шляхом підписання заяви приєднання від 01.01.2016.

Відповідач свої зобов`язання за договором у частині оплати наданих послуг розподілу природного газу виконував несвоєчасно і не в повному обсязі, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість перед позивачем за період з 01 грудня 2019 року по 23 листопада 2020 року в сумі 38 233 777 грн 23 коп., на яку здійснене нарахування пені, 3% річних та втрат від інфляції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 25.03.2021 позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Промислова, буд .17, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 00131050, на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», вул. Гагаріна, буд. 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150, заборгованість у сумі 38 233 777 грн 23 коп., пеню в сумі 541 161 грн 88 коп., 3% річних у сумі 2 135 704 грн 11 коп., інфляційні нарахування в сумі 3 042 565 грн 22 коп., судовий збір у сумі 691 767 грн 84 коп.; у решті позову відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 15.04.2021 і на його виконання видано відповідний наказ.

13.03.2026 через систему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (АТ «НАК «Нафтогаз України») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження у справі №913/666/20, у якій просить замінити Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» на його правонаступника Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у виконавчому документі наказі Господарського суду Луганської області від 15.04.2021 №913/666/20 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області 25.03.2021 у справі №916/666/20.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.03.2026 заява передана на розгляд судді Смолі С.В.

Ухвалою від 16.03.2026 прийнято заяву АТ «НАК «Нафтогаз України» від 13.03.2026 про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження у справі №913/666/20 до розгляду; визначено розглядати заяву в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; залучено до участі у господарській справі №913/666/20 Акціонерне товариство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 00131050, як правонаступника відповідача Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Промислова, буд. 17, м. Сіверськодонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 00131050.

Розглядаючи подану заяву, господарський суд виходить із такого.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що відповідно до рішення правління АТ «НАК «Нафтогаз України від 05.01.2022, протокол №11, між АТ «НАК «Нафтогаз України» та АТ «Луганськгаз» укладено договір про відступлення права вимоги від 14.01.2022 №6/01-20-22 НП, за яким Компанія набула право вимоги до АТ «Сєвєродонецька ТЕЦ», яке виникло на підставі таких документів: типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 0942003N1EDТ016, укладеного між АТ «Луганськгаз» та АТ «Сєвєродонецька ТЕЦ», та додаткової угоди до нього від 27.08.2019; актів наданих послуг з розподілу природного газу: за грудень 2019 року від 31.12.2019 №3890 на суму 6 339 120 грн 65 коп., за січень 2020 року від 31.01.2020 №480 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за лютий 2020 року від 29.02.2020 №712 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за березень 2020 року від 31.03.2020 №1542 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за квітень 2020 року від 30.04.2020 №1627 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за травень 2020 року від 31.05.2020 №2155 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за червень 2020 року від 30.06.2020 №3151 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за липень 2020 року від 31.07.2020 №3207 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за серпень 2020 року від 31.08.2020 №4334 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за вересень 2020 року від 30.09.2020 №4498 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за жовтень 2020 року від 31.10.2020 №5413 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за квітень 2021 року від 30.04.2021 №1839 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за травень 2021 року від 31.05.2021 №2385 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за червень 2021 року від 30.06.2021 №2945 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за липень 2021 року від 31.07.2021 №3331 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за серпень 2021 року від 31.08.2021 №3969 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за вересень 2021 року від 30.09.2021 №4530 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за жовтень 2021 року від 31.10.2021 №4996 на суму 6 196 435 грн 08 коп.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд бере до уваги, що за загальним правилом процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави для цього, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У ст.52 ГПК України визначений певний перелік підстав для здійснення процесуального правонаступництва, а саме: 1) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою; 2) припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення); 3) заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні; 4) в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, сторона може вибути з процесу в силу різних причин, однак процесуальне правонаступництво виникає тільки у тому випадку, коли має місце правонаступництво у матеріальних правовідносинах.

У контексті наведеного слід вказати, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи - сторони у справі» за своєю правовою суттю мають різний зміст, а тому їх треба розрізняти.

Верховний Суд неодноразово зазначав про існування універсального та сингулярного правонаступництва.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (ч.1 ст.104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (ч.2 ст.107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (ст.1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (ч.1 ст.104, ст.ст.106-109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Сингулярне правонаступництво на відміну від універсального не охоплює переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника, а тому іменується частковим правонаступництвом і відбувається заміною осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону. Тобто це можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами, зокрема, у договорі при передачі (відступлення) прав вимоги.

В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у матеріальному правовідношенні.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі №910/2954/17.

У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст.52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в ч.5 ст.334 ГПК України.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 у справі №34/425.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що наразі немає відкритого виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 15.04.2021 №913/666/20, про що свідчить відповідна відмітка на наказі, копія якого додана АТ «НАК «Нафтогаз України» до заяви, про його повернення стягувачу.

14.01.2022 між АТ «Луганськгаз» як первісним кредитором та АТ «НАК «Нафтогаз України» як новим кредитором укладений договір №6/01-20-22 НП відступлення права вимоги, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги до АТ «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» за грошовим зобов`язанням, належним первісному кредитору на підставі таких документів: типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDT016; додаткової угоди від 27.08.2019 до типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDT016; актів наданих послуг з розподілу природного газу: за грудень 2019 року від 31.12.2019 №3890 на суму 6 339 120 грн 65 коп., за січень 2020 року від 31.01.2020 №480 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за лютий 2020 року від 29.02.2020 №712 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за березень 2020 року від 31.03.2020 №1542 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за квітень 2020 року від 30.04.2020 №1627 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за травень 2020 року від 31.05.2020 №2155 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за червень 2020 року від 30.06.2020 №3151 на суму 3 221 286 грн 65 коп., за липень 2020 року від 31.07.2020 №3207 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за серпень 2020 року від 31.08.2020 №4334 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за вересень 2020 року від 30.09.2020 №4498 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за жовтень 2020 року від 31.10.2020 №5413 на суму 3 486 569 грн 09 коп., за квітень 2021 року від 30.04.2021 №1839 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за травень 2021 року від 31.05.2021 №2385 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за червень 2021 року від 30.06.2021 №2945 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за липень 2021 року від 31.07.2021 №3331 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за серпень 2021 року від 31.08.2021 №3969 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за вересень 2021 року від 30.09.2021 №4530 на суму 6 196 435 грн 08 коп., за жовтень 2021 року від 31.10.2021 №4996 на суму 6 196 435 грн 08 коп., і яке частково підтверджується: рішенням Господарського суду Луганської області від 25.03.2021 у справі №913/666/20, яке набрало законної сили 15.04.2021 та на виконання якого видано наказ Господарського суду Луганської області від 15.04.2021 №913/666/20; актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2021, підписаним між первісним кредитором та боржником, та замінює первісного кредитора у зобов`язанні (п.1 договору відступлення).

Відповідно до п.2 договору відступлення новий кредитор набуває права вимагати від боржника належного та реального виконання зобов`язання, строк виконання якого настав, щодо сплати основного боргу в сумі 79 874 582 грн 46 коп., що виникло на підставі документів, визначених п.1 договору та додатково підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2021, підписаним між первісним кредитором та боржником, включаючи право на нарахування і отримання неустойки (штрафу, пені), процентів річних та інфляційних втрат.

Згідно з п.3 договору відступлення моментом переходу до нового кредитора права вимоги первісного кредитора, визначеного п.2 договору, до боржника, а також датою укладення договору є дата підписання договору сторонами.

За відступлення права вимоги, визначеного п.2 договору, новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору 79 874 582 грн 46 коп. у порядку, визначеному пп.6.1, 6.2 договору (п.6 договору відступлення).

У п.6.1 договору відступлення передбачено, що погашення частини грошового зобов`язання, визначеного п.6 договору, у розмірі 33 775 446 грн 45 коп. здійснюється між новим кредитором та первісним кредитором протягом 10 робочих днів з дати отримання новим кредитором вимоги від первісного кредитора про погашення залишку заборгованості за договором, яку має бути направлено протягом п`яти місяців з дати укладення договору.

Відповідно до п.6.2 договору відступлення після погашення частини грошового зобов`язання, визначеного п.6 договору, у порядку встановленому п.6.1 договору, розрахунок за залишком заборгованості у розмірі 46 099 136 грн 01 коп. здійснюється між новим кредитором та первісним кредитором протягом 10 робочих днів з дати отримання новим кредитором вимоги від первісного кредитора про погашення залишку заборгованості за договором, яку має бути направлено протягом п`яти місяців з дати укладення договору.

Згідно з п.6.3 договору відступлення розрахунок здійснюється в порядку та спосіб не заборонений законом, у тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно зі ст.601 Цивільного кодексу України.

Також між сторонами підписано акт приймання-передачі документів.

Суд зауважує, що заборгованість, яка стягнута за рішенням Господарського суду Луганської області від 25.03.2021 у справі №913/666/20, виникла у зв`язку з несвоєчасною оплатою ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» послуг розподілу природного газу, наданих АТ «Луганськгаз», на підставі укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 (з наступними змінами) типового договору розподілу природного газу №0942003N1EDT016.

У п.6.6 указаного типового договору сторони передбачили, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ.

Суд бере до уваги, що відповідно до преамбули Закону України «Про ринок природного газу» цей Закон визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

У ст.1 указаного Закону даються такі визначення: замовник це фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG; оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); регулятор це національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 40 указаного Закону (в редакції на момент укладення договору розподілу природного газу №0942003N1EDT016) передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Водночас, 29.08.2021 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», яким внесені зміни до Закону України «Про ринок природного газу».

При цьому, внесеними змінами до абз.5 п.1 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 жовтня 2015 року, крім вимог абзацу четвертого частини третьої статті 40 цього Закону, які застосовуються з першого числа третього місяця з дня набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Отже, положення ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» в новій редакції підлягають обов`язковому застосуванню з 01.11.2021.

Так, ч.ч.1-3 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції на момент укладення договору відступлення права вимоги) передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Для проведення розрахунків за послуги розподілу природного газу оператори газорозподільних систем відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за послуги розподілу природного газу затверджуються Кабінетом Міністрів України. Забороняється зарахування коштів за послуги розподілу природного газу на інші рахунки. Оператори газорозподільних систем передбачають у відповідному договорі про відкриття банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання доводиться уповноваженим банком до відома підприємств поштового зв`язку, споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування на офіційному веб-сайті уповноваженого банку. Оператори газорозподільних систем протягом 10 робочих днів інформують замовників послуг розподілу природного газу про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Оплата послуг з розподілу природного газу здійснюється шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за послуги розподілу природного газу. У разі перерахування коштів за послуги з розподілу природного газу на інші рахунки оператора газорозподільних систем, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, отримувачі повинні самостійно перерахувати ці кошти на такі поточні рахунки із спеціальним режимом використання у триденний строк після їх отримання, але не раніше дня відкриття таких поточних рахунків із спеціальним режимом використання. Кошти щоденно перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за послуги розподілу природного газу, відкритих в установах уповноваженого банку операторами газорозподільних систем, згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими Регулятором, виключно на: 1) поточний рахунок оператора газорозподільної системи; 2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи. Такий розподіл коштів передбачає, за відсутності простроченої заборгованості оператора газорозподільної системи перед оператором газотранспортної системи, перерахування у повному обсязі коштів на поточний рахунок оператора газорозподільної системи. У разі виникнення простроченої заборгованості оператора газорозподільної системи перед оператором газотранспортної системи у розмірі, що перевищує 20 відсотків витрат, що забезпечують покриття вартості газу на технологічні та власні потреби такого оператора газорозподільної системи, передбачених Регулятором у складі річної планованої тарифної виручки від здійснення діяльності з розподілу природного газу у поточному році, оператор газотранспортної системи звертається до Регулятора. Регулятор протягом п`яти робочих днів приймає рішення про внесення змін до нормативів розподілу коштів для погашення такої заборгованості. Такі зміни мають передбачати перерахування коштів з рахунку із спеціальним режимом використання на поточний рахунок оператора газотранспортної системи у розмірі не більше 80 відсотків тарифної виручки від здійснення діяльності з розподілу природного газу такого оператора газорозподільної системи, але у розмірі не менше суми витрат, що забезпечують покриття вартості газу на технологічні та власні потреби такого оператора газорозподільної системи, передбачених Регулятором у складі річної планованої тарифної виручки від здійснення діяльності з розподілу природного газу у поточному році та планового прибутку у поточному році, до повного погашення його заборгованості перед оператором газотранспортної системи. Перерахування коштів з рахунку із спеціальним режимом використання на поточний рахунок оператора газотранспортної системи не обмежує право оператора газотранспортної системи щодо стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості та притягнення боржника до іншої відповідальності відповідно до законодавства. На кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення. На кошти, що обліковуються за зазначеними рахунками, не накладається арешт, а операції за такими рахунками не підлягають зупиненню.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 №1080 «Про забезпечення проведення розрахунків за послуги розподілу природного газу», яка набрала чинності 22.10.2021, затверджений Порядок проведення розрахунків за послуги розподілу природного газу (далі Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що оплата послуг розподілу природного газу здійснюється споживачами шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті операторами газорозподільних систем та їх структурними підрозділами в уповноважених банках для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу.

Відповідно до п.7 Порядку кошти, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу на підставі визнаної претензії або за рішенням судів, зараховуються виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті операторами газорозподільних систем.

Також суд зазначає, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.11.2021 №2188 «Про внесення зміни до Типового договору розподілу природного газу», яка набрала чинності 18.11.2021, були внесені зміни до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» від 30.09.2015 №2498: абз.3 п.6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу після слів «поточний рахунок» доповнено словами «із спеціальним режимом використання».

Тобто з 18.11.2021 типовий договір розподілу природного газу так само передбачав, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора ГРМ.

Водночас, у силу приписів абз.4 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України, чинного на момент укладення договору відступлення права вимоги, сторони договору не можуть відступати від змісту типового договору.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що на момент укладення договору відступлення права вимоги №6/01-20-22 НП були чинними положення ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», які забороняють оплату послуг розподілу природного газу на інші рахунки, ніж на поточні рахунки із спеціальним режимом використання в одному з уповноважених банків.

У відповідності до умов укладеного типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDT016 саме АТ «Луганськгаз» у розумінні приписів п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» є оператором газорозподільних систем, який у зв`язку із внесенням відповідних змін до Закону зобов`язаний відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання в уповноваженому банку та використовувати його при здійсненні розрахунків при оплаті послуг розподілу природного газу.

Отже, суд наголошує, що на момент укладення 14.01.2022 договору відступлення права вимоги №6/01-20-22 НП розрахунки при оплаті замовником послуг розподілу природного газу оператору газорозподільних систем мали здійснюватися із використанням поточного рахунку із спеціальним режимом використання і це правило застосовувалось також до вже стягнутої за рішенням суду заборгованості з оплати таких послуг.

На переконання суду в даному випадку сторонами договору відступлення права вимоги не були дотримані приписи абз.2 ч.3 ст.6 ЦК України, відповідно до яких сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами, оскільки умови цього договору порушують законодавчо встановлену заборону зарахування коштів за послуги розподілу природного газу на інші рахунки ніж поточні рахунки оператора ГРМ із спеціальним режимом використання.

Також суд ураховує, що відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Взявши до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що передача права вимоги до АТ «НАК «Нафтогаз України» за типовим договором розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDT016 щодо стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01.12.2019 по 23.11.2020 у сумі 38 233 777 грн 23 коп. від АТ «Луганськгаз» до АТ «НАК «Нафтогаз України» є неможливою, оскільки матиме своїм наслідком необхідність сплати відповідачем за послугу розподілу природного газу не оператору газорозподільних систем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, а іншій особі АТ «НАК «Нафтогаз України», що прямо суперечить приписам ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» та п.7 Порядку.

Водночас, приписи Закону України «Про ринок природного газу» та Порядку не передбачають обов`язковості сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих/стягнутих у зв`язку із несвоєчасною оплатою послуг розподілу природного газу, оператору газорозподільних систем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, тобто не містять заборони щодо можливості передачі таких вимог третім особам на підставі відповідних договорів, зокрема і договорів відступлення права вимоги.

Отже, суд приходить до висновку, що в силу укладеного 14.01.2022 між АТ «Луганськгаз» як первісним кредитором та АТ «НАК «Нафтогаз України» як новим договору №6/01-20-22 НП відступлення права вимоги останнє набуло право вимоги до АТ «Сєвєродонецька ТЕЦ» щодо стягнення пені в сумі 541 161 грн 88 коп., 3% річних у сумі 2 135 704 грн 11 коп., інфляційних нарахувань у сумі 3 042 565 грн 22 коп. та є правонаступником АТ «Луганськгаз» у цих правовідносинах.

Суд зауважує про неможливість правонаступництва в частині стягнення за наказом від 15.04.2021 №913/666/20 судового збору в сумі 691 767 грн 84 коп., оскільки ця складова заборгованості виникла виключно на підставі рішення суду та не стосується договірного зобов`язання, а отже і передати її шляхом договірного відступлення права вимоги за відповідним договором та у зв`язку з цим замінити позивача у вказаній частині на підставі ст.ст.52, 334 ГПК України неможливо.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29.10.2019 у справі №913/945/16, що ст.512 ЦК України передбачено заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин). Відповідно процесуальний розподіл судом судового збору за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання, що, в свою чергу, характеризується правовідношенням між боржником і кредитором з приводу виконання/утримання від виконання певної дії.

Судова колегія не вбачає підстав відходити від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі №913/54/16, за якою заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.10.2019 у справі №925/902/18, від 05.07.2018 у справі №913/945/16, у справі №923/607/16, від 27.03.2019 у справі №910/386/17.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку про необхідність частково задоволення заяви АТ «НАК «Нафтогаз України» від 13.03.2026 про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження у справі №913/666/20.

Також з огляду на висновок суду щодо наявності підстав для правонаступництва ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» його правонаступником АТ «Сєвєродонецька ТЕЦ» та залучення останнього ухвалою від 16.03.2026 до участі у справі, суд з міркувань процесуальної економії вважає необхідним замінити ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» його правонаступником і в наказі від 15.04.2021 №913/666/20.

Керуючись ст.ст.12, 13, 52, 120, 121, 232 234, 252, 334 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву АТ «НАК «Нафтогаз України» від 13.03.2026 про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження у справі №913/666/20 задовольнити частково.

2. Залучити до участі у господарській справі №913/666/20 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вул. Б. Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720, як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», вул. Гагаріна, буд. 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150 за позовними вимогами про стягнення пені в сумі 541 161 грн 88 коп., 3% річних у сумі 2 135 704 грн 11 коп., інфляційних нарахувань у сумі 3 042 565 грн 22 коп.

3. Замінити стягувача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», вул. Гагаріна, буд. 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150, у наказі Господарського суду Луганської області від 15.04.2021 №913/666/20 про стягнення з Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Промислова, буд. 17, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 00131050, на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», вул. Гагаріна, буд. 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150, заборгованості в сумі 38 233 777 грн 23 коп., пеню в сумі 541 161 грн 88 коп., 3% річних у сумі 2 135 704 грн 11 коп., інфляційних нарахувань у сумі 3 042 565 грн 22 коп., судового збору в сумі 691 767 грн 84 коп., його правонаступником Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вул. Б. Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720, у частині стягнення пені в сумі 541 161 грн 88 коп., 3% річних у сумі 2 135 704 грн 11 коп., інфляційних нарахувань у сумі 3 042 565 грн 22 коп.

4. У решті вимог заяви відмовити.

5. Замінити боржника Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Промислова, буд. 17, м. Сіверськодонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 00131050, у наказі Господарського суду Луганської області від 15.04.2021 №913/666/20 про стягнення з Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Промислова, буд. 17, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 00131050, на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», вул. Гагаріна, буд. 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150, заборгованості в сумі 38 233 777 грн 23 коп., пеню в сумі 541 161 грн 88 коп., 3% річних у сумі 2 135 704 грн 11 коп., інфляційних нарахувань у сумі 3 042 565 грн 22 коп., судового збору в сумі 691 767 грн 84 коп., його правонаступником Акціонерним товариством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 00131050.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 23.03.2026 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 23.03.2026.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Сергій СМОЛА