ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/47/26

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс», м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс», с. Осій Хустського району Закарпатської області

про визнання договору та додаткової угоди укладеними

За участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс» в якому просить суд визнати укладеним договір про надання послуг автостанцією перевізникові та додаткову угоду до нього щодо порядку фіксації кількості пасажирів, що здійснюють посадку без квитків, придбаних в касах автостанції від 10.12.2025 (між Приватним акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» та ТОВ «Кі-Транс») на умовах проекту ПрАТ «Закарпатавтотранс» від 10.12.2025.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/47/26 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02 лютого 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначив підготовче засідання на 24 лютого 2026 року.

За наслідками проведеного у справі підготовчого провадження, з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 ст. 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, ухвалою суду від 24 лютого 2026 року постановлено підготовче провадження закрити та призначити судовий розгляд справи по суті на 19 березня 2026 року.

19 березня 2026 року представник позивача подав до суду через канцелярію заяву від 19.03.2026, у якій просив судове засідання 19.03.2026 провести без його участі.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання ухвал від 02.02.2026, 24.02.2026 до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс», що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 02.02.2026, 27.02.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно з приписами ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на вищенаведене та ту обставину, що відповідно до ухвали суду від 24.02.2026 явка повноважних представників сторін в судовому засіданні не визнавалася обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовуються отриманням Товариством з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс» дозволів на виконання міжнародних перевезень за рейсом CZ0023 Синевир (Україна) - Прага (Чеська Республіка) та ухиленням відповідачем від укладення договору про надання послуг автостанцією перевізникові та додаткової угодою щодо порядку фіксації пасажирів з квитками перевізника від 10.12.2025, згідно з встановлених у таких дозволах розкладів руху автобусів на міжнародному автобусному маршруті о. Синевир - м. Прага, який проходить через належні ПрАТ «Закарпатавтотранс» автостанції у смт. Міжгір`я, м. Виноградів, м. Свалява, м. Мукачево та м. Ужгород.

Заперечення (відзив) відповідачів.

Відзив на позов відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Судом встановлено, що згідно з даними Реєстру виданих та анульованих ліцензій, розміщеного на офіційному вебсайті Державної служби України з безпеки на транспорті, ТОВ «Кі-Транс» () має чинну ліцензію на право провадження господарської діяльності з внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів автобусами. Вказана ліцензія видана на підставі наказу Укртрансбезпеки № 407 від 08.10.2019 «Про прийняття рішення щодо видачі (розширення) ліцензій, залишення заяв здобувачів про отримання (розширення) ліцензій без розгляду за результатами розгляду заяв здобувачів» (номер ліцензійної справи 22850).

Згідно відомостей Реєстру міжнародних маршрутів на Єдиному онлайн-порталі для пасажира та перевізника (який ведеться Державною службою України з безпеки на транспорті) - https://autobus.gov.ua/ та відкритих даних онлайн-систем продажів квитків (зокрема, веб-сайту «Infobus»), роздруківки з яких долучено позивачем до позовної заяви, відповідач здійснює регулярні міжнародні автобусні перевезення сполученням CZ0023 Синевир (Україна) - Прага (Чеська Республіка) разом з паритетним партнером - чеським перевізником Trans Job spol s.r.o. за затвердженим розкладом руху, до якого на території України включено, зокрема, наступні автостанції:

- автостанція Міжгір`я (вул. Ольбрахта, 9);

- автостанція Виноградів (вул. Чкалова, 87);

- автостанція Свалява (вул. Київська, 12);

- автостанція Мукачево (вул. Юрія Чорі, 14/16);

- автостанція Ужгород-1 (вул. Станційна, 2).

Власником усіх наведених автостанції є позивач у справі - Приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс», що не заперечується учасниками справи та вбачається з відкритих відомостей Державної служби України з безпеки на транспорті - «Перелік автостанцій» (https://services.dsbt.gov.ua/bus-stations).

Як вбачається з матеріалів справи, надісланий на адресу відповідача лист №424/0710 від 10.12.2025 разом з проектом Договору про надання послуг автостанцією перевізникові та Додатковою угодою щодо порядку фіксації пасажирів з квитками перевізника залишений ТОВ «Кі-Транс» без відповіді та задоволення.

Факт надіслання листа №424/0710 від 10.12.2025 разом з проектом договору про надання послуг автостанцією перевізникові та додатковою угодою щодо порядку фіксації пасажирів з квитками перевізника на адресу відповідача підтверджується долученим до позову фіскальним чеком від 11.12.2025, описом вкладення в цінний лист від 11.12.2025 та поштовою накладною за трек-номером відправлення №999, яке згідно з відстеженням трекінгу було отримано відповідачем 27 грудня 2025 року.

Відповідно до змісту надісланого позивачем відповідачу проекту Договору про надання послуг автостанцією перевізникові від 10.12.2025 (надалі - Договір) вбачається, що такою пропоновано укласти Договір за умовами п. 1.1. якого Власник за завданням Перевізника надає йому на території своїх автостанцій (автовокзалів) комплекс обов`язкових та передбачених законодавством послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом Перевізника, продажом проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» і Правил.

Згідно з п. 1.2. Договору Власник надає Перевізникові послуги з обслуговування перевезень пасажирів автобусами за маршрутом (маршрутами), перелік яких наведено у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору.

В Додатку №1 до Договору визначено перелік маршрутів Перевізника - Синевир - Прага, періодичність виконання: згідно з розкладом руху, строком дії з 31.12.2022 року по 30.12.2027 року.

За змістом п. 9.1. Договору цей Договір набирає чинності з дня підписання і діє до дати, якою встановлено останній день строку дії договору Перевізника із Організатором перевезень. У разі здійснення перевезень на основі дозволу Організатора, цей Договір діє до дати, якою встановлено останній день строку дії такого дозволу.

Згідно з п. 1 проекту Додаткової угоди від 10.12.2025 (надалі - Додаткова угода), надісланим позивачем відповідачу, кількість пасажирів за звітній період встановлюється на підставі актів, які складаються персоналом автостанцій Власника. Форма актів повинна відповідати узгодженому сторонами цієї угоди взірцю (Додаток №1 до цієї угоди).

Пунктом 2 Додаткової угоди визначено, що у разі продажу квитків Перевізником самостійно чи агентами або водіями Перевізника перевізник зобов`язаний сплатити Власнику суму у розмірі 12% від вартості проїзду за кожного пасажира, зафіксованого у спосіб, визначений цією угодою.

Окрім того, у п.п. 3.1.-3.3. пропонованого позивачем проекту договору від 10.12.2025 визначено порядок оплати послуг автостанції та здійснення розрахунків між сторонами та зазначено, зокрема, що грошові кошти в розмірі 85% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків (тобто чистої суми вартості за тарифом на перевезення пасажирів та багажу, без урахування додаткових зборів та ПДВ), а також ПДВ на дану суму підлягають перерахуванню на поточний рахунок Перевізника. Грошові кошти в розмірі 15% від суми вартості реалізованих квитків залишаються в розпорядженні Власника у якості винагороди за надані Перевізнику послуги за даним договором.

Власник перераховує Перевізникові кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі та за перевезення багажу протягом п`яти днів з дня відправлення відповідного рейсу шляхом безготівкового переказу на рахунок Перевізника.

При цьому, у разі попереднього продажу квитків Перевізником самостійно, агентом Перевізника чи водієм Перевізника після закриття квитково-касової відомості частину автостанційного збору (за вирахуванням вартості послуг з касового продажу квитків громадянам) та суму винагороди за надання послуг згідно з предметом цього Договору (за вирахуванням вартості автостанційних послуг з продажу квитків), разом у розмірі 12% від вартості перевезення за тарифом, Перевізник зобов`язаний перерахувати Власнику автостанції, на якій пасажир повинен здійснити посадку, у строк до 5-го числа наступного місяця. Якщо оплата не здійснена, Власник вправі утримати вказані суми з сум, які підлягають виплаті ним на користь Перевізника. У випадку, якщо повідомлений Перевізником Власнику тариф для продажу квитків автостанціями Власника є нижчим за тариф, по якому реалізація квитків пасажирам проводиться самим Перевізником, його агентами або водіями, Перевізник здійснює оплату вищевказаних 12%, виходячи з тарифу, по якому реалізація квитків проводиться самим Перевізником, його агентами або водіями.

З наданих на стадії підготовчого провадження представником позивача пояснень -означені умови договору є типовими та однаковими для усіх Перевізників, які мають укладені з Власником автостанцій договорами, їх умови розміщені на офіційному веб-сайті позивача та Єдиному онлайн-порталі для пасажира та перевізника, а укладення з конкретним перевізником договору на інших умовах може слугувати підставою для висновку про порушення позивачем антимонопольного законодавства.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги недосягнення сторонами згоди щодо пропонованої позивачем редакції Договору та Додаткової угоди, укладення якої, за позицією позивача, є обов`язковою для сторін, Приватним акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» подано цей позов до Господарського суду, предметом якого визначено визнання укладеними договору про надання послуг автостанцією перевізникові та додаткової угоду до нього щодо порядку фіксації кількості пасажирів, що здійснюють посадку без квитків, придбаних в касах автостанції від 10.12.2025 (між Приватним акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» та ТОВ «Кі-Транс») на умовах проекту ПрАТ «Закарпатавтотранс» від 10.12.2025 року.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Організація діяльності автомобільного транспорту в Україні окремо визначається Законом України «Про автомобільний транспорт» за змістом абз. 11 ч. 1 ст. 1 якого автостанцією є споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під`їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів.

За змістом ч. 1 ст. 28 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автостанціях забезпечується: прийом та відправлення автобусів і пасажирів; організація продажу квитків населенню; диспетчерське управління і регулювання руху автобусів; контроль екіпіровки та санітарного стану автобусів, дорожньої документації водіїв та дотримання визначеного режиму роботи підприємств, установ і організацій, розташованих на їх території; організація побутового обслуговування пасажирів і водіїв.

Окремо послуги, що надаються автостанцією обумовлені у ст. 36 Закону України «Про автомобільний транспорт», за змістом якої автостанції надають пасажирам послуги, пов`язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов`язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху.

До обов`язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належать: продаж квитків; користування приміщеннями для чекання поїздки, облаштованими місцями для сидіння; можливість користування громадськими вбиральнями; інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки.

До обов`язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями автомобільному перевізнику, належать: продаж квитків; організація прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ; інформування водія щодо умов дорожнього руху на маршруті.

Власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання та території автостанції.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій врегульовано у ст. 32 Закону України «Про автомобільний транспорт» згідно з приписами якої такі відносини визначаються договором.

Предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям пасажирів.

Власники автостанцій зобов`язані укласти договір з автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, тільки за наявності в нього договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування чи дозволу органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування маршрутів загального користування, що пролягають через цю автостанцію.

Відправлення чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності - із зупинок, передбачених розкладом руху.

Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях врегульовано Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184 із змінами та доповненнями) (надалі - Правила), які в силу п. 1 Правил є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Організація роботи автостанцій, їх взаємовідносини з автомобільними перевізниками врегульовані в розділі V означених Правил, за змістом п. 114 яких перелік послуг, які надаються автостанцією автомобільному перевізникові, їх обсяги і вартість визначаються в договорі, укладеному між ними з урахуванням вимог, встановлених цими Правилами.

На час виникнення між сторонами спірних правовідносин механізм організації міжнародних регулярних, нерегулярних, маятникових (човникових) та регулярних транзитних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, який є обов`язковим для виконання автомобільними перевізниками та замовників транспортних послуг врегульовано Порядком організації регулярних, нерегулярних та маятникових (човникових) перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, затверджений наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 05 вересня 2024 року № 966 (надалі - Порядок №966)

Обов`язок посадки/висадки пасажирів з автобуса при міжнародних регулярних, спеціальних регулярних, маятникових, нерегулярних, перевезеннях пасажирів тільки на автостанціях, а в разі їх відсутності - на зупинках, передбачених розкладом руху чи договором перевезень визначено у абзаці 2 пункту 3 розділу ІІ Порядку №966.

Окрім того, відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу ІІ Порядку №966 відправлення чи прибуття автобусів при міжнародних регулярних перевезеннях здійснюється тільки з/до автостанцій, а в разі їх відсутності - із/до зупинок, передбачених розкладом руху.

Порядок отримання дозволу України на регулярні міжнародних автобусних маршрутах загального користування врегульовано у розділі ІІІ Порядку №966 та полягає у поданні перевізником визначеного у п. 1 розділу ІІІ Порядку №966 переліку документів, їх розгляду Міністерством розвитку громад та територій за встановленою у вказаному розділі Порядку №966 процедурою та подальшою видачою Укртрансбезпекою дозволів України (з одночасним внесенням їх до Єдиного комплексу та Єдиного електронного реєстру автобусних маршрутів (реєстру міжнародних автобусних маршрутів загального користування)) протягом 5 робочих днів після отримання листа Мінрозвитку щодо видачі дозволів України відповідним перевізникам та за умови підтвердження перевізником оплати за надання послуг з їх видачі.

Кількість дозволів України на здійснення міжнародних перевезень пасажирів визначається за схемою - на кожний день відправлення автобуса по одному дозволу та три дозволи у резерві (п. 6 розділу ІІІ Порядку №966).

При цьому, згідно з п. 7 розділу ІІІ Порядку №966 Перевізники зобов`язані завантажити всі дозволи іноземних країн до Єдиного комплексу. Дата початку руху визначається перевізником, але не пізніше 60 календарних днів з дня завантаження останнього дозволу до Єдиного комплексу з накладанням кваліфікованого електронного підпису, а вказаний маршрут вважається функціонуючим, відображається в Єдиному електронному реєстрі автобусних маршрутів (реєстрі міжнародних автобусних маршрутів загального користування) та є доступним для реєстрації автобуса для перетину державного кордону за допомогою електронної системи «Електронна черга перетину кордону».

Після отримання дозволів на міжнародний маршрут перевізник зобов`язаний укласти договір з автостанціями, відправлення з яких передбачене розкладом руху.

Таким чином, як приписами ст. 32 Закону України «Про автомобільний транспорт», так і положеннями п. 7 розділу ІІІ Порядку №966 імперативно встановлено обов`язок укладення договору між перевізником, який отримав дозвіл на міжнародне перевезення пасажирів та автостанцією (автостанціями), відправлення з яких передбачено в розкладі руху відповідного міжнародного маршруту.

Суд враховує, що за встановленими у справі обставинами спірний між сторонами маршрут CZ0023 сполученням Синевир (Україна) - Прага (Чеська Республіка) згідно із затвердженим розкладом руху на території України включають належні позивачу (ПрАТ «Закарпатавтотранс») автостанції: автостанція Міжгір`я (вул. Ольбрахта, 9), автостанція Виноградів (вул. Чкалова, 87), автостанція Свалява (вул. Київська, 12), автостанція Мукачево (вул. Юрія Чорі, 14/16), автостанція Ужгород-1 (вул. Станційна, 2), а відтак, без внесення Мінрозвитку змін до міжнародного маршруту відповідач, як Перевізник, позбавлений можливості самостійно обирати автостанцію, на яку він буде заїжджати в межах конкретного населеного пункту та зобов`язаний укласти договір з автостанціями, відправлення з яких передбачене розкладом руху.

Наведені обставини щодо затвердженого розкладу руху по маршрутах підтверджуються відомостями з Реєстру міжнародних маршрутів на Єдиному онлайн-порталі для пасажира та перевізника (який ведеться Державною службою України з безпеки на транспорті) щодо розкладу руху автобусного маршруту CZ0023 сполученням Синевир (Україна) - Прага (Чеська Республіка) та не заперечено відповідачем.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За приписами ст.ст. 641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію (ст. 646 ЦК України).

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 649 ЦК України).

Надаючи правову оцінку запропонованим позивачем умовам врегулювання правовідносин між ним, як власником автостанцій, та відповідачем, як перевізником, щодо надання послуг автостанції у зв`язку з виконанням останнім регулярних перевезень за міжнародним маршрутом CZ0023 Синевир (Україна) - Прага (Чеська Республіка) (на підставі ліцензії згідно з наказом Укртрансбезпеки № 407 від 08.10.2019, ліцензійна справа № 22850), суд зазначає наступне.

Позивач пропонує врегулювати зазначені відносини шляхом укладення Договору про надання послуг автостанцією перевізникові та Додаткової угоди до нього щодо порядку фіксації кількості пасажирів, що здійснюють посадку без квитків, придбаних в касах автостанції від 10.12.2025 на умовах проекту ПрАТ «Закарпатавтотранс» від 10.12.2025 року.

Беручи до уваги, що обов`язок щодо укладення договору між перевізником, який отримав дозвіл на міжнародне перевезення пасажирів та автостанцією (автостанціями), відправлення з яких передбачено в розкладі руху відповідного міжнародного маршруту має імперативний характер та встановлений чинним законодавством та враховуючи встановлені під час розгляду справи судом обставини щодо здійснення відповідачем регулярних міжнародних автобусних перевезень сполученням CZ0023 Синевир (Україна) - Прага (Чеська Республіка) за затвердженим розкладом руху, суд доходить висновку про обґрунтованість та підставність заявлених у цій справі позовних вимог.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідачем як на стадії розгляду проекту договору, отриманого 27.12.2025 від позивача у справі (фіскальний чек від 11.12.2025, опис вкладення в цінний лист від 11.12.2025, поштова накладна за трек-номером відправлення №999), так і під час розгляду цієї справи в суді не надано жодних заперечень щодо пропонованих позивачем умов договору та додаткової угоди до нього, в тому числі щодо розміру та порядку розподілу оплати на надані послуги, строк дії договору, фіксації пасажирів, квитки яким реалізовано безпосередньо самим Перевізником (чи його агентами), а пропоновані позивачем умови договору та додаткової угоди до нього є типовими та однаковими для усіх Перевізників, які мають укладені з Власником автостанцій договорами, їх умови розміщені на офіційному веб-сайті позивача та Єдиному онлайн-порталі для пасажира та перевізника.

Суд також враховує, що у спірних правовідносинах укладення з конкретним перевізником договору на інших умовах може слугувати підставою для висновку про порушення позивачем антимонопольного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати укладеними Договір про надання послуг автостанцією перевізникові та Додаткову угоду до нього щодо порядку фіксації кількості пасажирів, що здійснюють посадку без квитків, придбаних в касах автостанції від 10.12.2025 (з Додатками) на пропонованих позивачем умовах.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як обґрунтовано заявлені підлягають до задоволення в заявленому обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у справі як на сторону договору, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеним Договір про надання послуг автостанцією перевізникові від 10.12.2025, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» (88000, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 102, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс» (90131, с. Осій Хустського району Закарпатської області, вул. Вайди, буд. 22, ) з Додатком №1 до нього в наступній редакції:

Договір №______

про надання послуг автостанцією перевізникові

м. Ужгород 10 грудня 2025 р.

Приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс» (далі - Власник), в особі генерального директора Кречко Йосипа Васильовича, що діє на підставі Статуту товариства, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «КІ-ТРАНС» (далі - Перевізник), в особі директора Кізляк Христини Федорівни, що діє на підставі Статуту товариства, з іншої сторони,

на підставі п. 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (затв. постановою КМ України №176 від 18.02.97 р., далі - Правила) та договору Перевізника з виконавчим органом місцевого самоврядування, місцевим органом виконавчої влади чи дозволу уповноваженого органу державної виконавчої влади, уклали цей Договір про таке :

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Власник за завданням Перевізника надає йому на території своїх автостанцій (автовокзалів) комплекс обов`язкових та передбачених законодавством послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом Перевізника, продажом проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» і Правил.

1.2. Власник надає Перевізникові послуги з обслуговування перевезень пасажирів автобусами за маршрутом (маршрутами), перелік яких наведено у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

2. ПРАВА І ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

2.1. ОБОВ`ЯЗКИ ВЛАСНИКА :

2.1.1. Надавати послуги, визначені предметом цього Договору.

2.1.2. Здійснювати інформування водіїв про погодні та дорожні умови на маршрутах прямування до найближчої автостанції (автовокзалу).

2.1.3. Надавати послуги, пов`язані з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів та їх багажу транспортом Перевізника.

2.1.4. Здійснювати продаж квитків на проїзд та перевезення багажу в межах кількості місць у транспортному засобі Перевізника, який забезпечує виконання рейсу.

2.1.5. Здійснювати диспетчерське управління та організацію прибуття і відправлення автобусів, з фіксацією прибуття та відправлення автобусів з / на автостанцію у дорожніх (маршрутних) листах Перевізника та електронному диспетчерському журналі Власника.

2.1.6. Перераховувати кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі та за перевезення багажу Перевізникові не пізніше п`яти днів з дня відправлення відповідного рейсу, за вирахуванням коштів за надані Власником послуги та утриманих ним з Перевізника сум санкцій.

2.1.7. Не стягувати з Перевізника додаткові платежі, не передбачені цим Договором.

2.1.8. Проводити не рідше одного разу на місяць з Перевізником звірку взаємних розрахунків.

2.2. ПРАВА ВЛАСНИКА :

2.2.1. Залучати у разі значного короткочасного збільшення пасажиропотоку додаткові до розкладу руху рейси на маршрутах, що обслуговує Перевізник, за погодженням з ним, а в разі офіційної письмової відмови Перевізника від їх виконання - залучати іншого перевізника, рухомий склад якого відповідає умовам перевезень.

2.2.2. Самостійно залучати у разі отримання офіційної інформації від Перевізника про неможливість виконання рейсу (рейсів) або в разі зриву рейсу (рейсів) без оповіщення Власника, автобуси іншого перевізника, які відповідають умовам перевезень.

2.2.3. Здійснювати контроль забезпечення квитками всіх пасажирів в автобусі.

2.3. ОБОВ`ЯЗКИ ПЕРЕВІЗНИКА :

2.3.1. Здійснювати відправлення свого транспорту виключно з автовокзалів, автостанцій та диспетчерських пунктів, передбачених розкладом руху, за певним маршрутом, затвердженим Організатором перевезень.

2.3.2. Повідомляти письмово чи за допомогою інших засобів зв`язку (факс, електронна пошта, інтернет-месенджер) Власника про вимушене значне зменшення (понад 7 місць) пасажиромісткості рухомого складу порівняно з визначеним за погодженням сторін у межах умов, визначених організатором перевезень, не пізніше ніж за 24 години до події.

2.3.3. Проводити не рідше одного разу на місяць з Власником звірку взаємних розрахунків.

2.3.4. У разі неможливості виконати рейс невідкладно сповістити про це Власника письмово чи за допомогою інших засобів зв`язку (факс, електронна пошта, інтернет-месенджер) не пізніше ніж за 2 години до планованої відправки автобуса.

2.3.5. Забезпечити укладення (самостійно чи за участю Власника) договору страхування відповідальності перевізника за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів під час користування автомобільним транспортом (за класом страхування 10) у випадках, якщо обов`язковість такого договору передбачена законодавством, а також невідкладно повідомити Власнику дані такого договору (номер, дату, найменування страховика) для внесення інформації в квитки, що реалізуються касами автостанцій.

2.3.6. Надавати диспетчерській службі кожної автостанції Власника, через які здійснюється перевезення, шляхову документацію для відміток прибуття / відправлення автобуса з наявними відмітками механіка та лікаря про випуск автобуса / водія (водіїв) в рейс.

2.4. ПРАВА ПЕРЕВІЗНИКА :

2.4.1. Користуватися послугами, які надаються Власником згідно з предметом цього Договору.

2.4.2. Своєчасно у повному обсязі отримувати грошові кошти, що належать Перевізникові згідно з цим Договором.

2.4.3. Здійснювати попередній продаж квитків самостійно чи за допомогою агента, а також через водія Перевізника після закриття квитково-касової відомості, не раніше 3 (трьох) хвилин до відправлення автобуса згідно з розкладом.

3. ОПЛАТА ПОСЛУГ ТА ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ

3.1. Грошові кошти в розмірі 85% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків (тобто чистої суми вартості за тарифом на перевезення пасажирів та багажу, без урахування додаткових зборів та ПДВ), а також ПДВ на дану суму (застосовується тільки для договорів з перевізниками - платниками ПДВ) підлягають перерахуванню на поточний рахунок Перевізника. Грошові кошти в розмірі 15% від суми вартості реалізованих квитків залишаються в розпорядженні Власника у якості винагороди за надані Перевізнику послуги за даним договором.

3.2. Власник перераховує Перевізникові кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі та за перевезення багажу протягом п`яти днів з дня відправлення відповідного рейсу шляхом безготівкового переказу на рахунок Перевізника.

Якщо Перевізник не має поточних банківських рахунків, розрахунок Власника з Перевізником проводиться шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси автостанції (автовокзалу) виключно за наявності в одержувача (одержувачів) довіреності, завіреної печаткою та підписом (у разі відсутності печатки довіреність завіряється нотаріально) та документа, зазначеного в довіреності (паспорт, інший документ, що посвідчує особу).

3.3. У разі попереднього продажу квитків Перевізником самостійно, агентом Перевізника чи водієм Перевізника після закриття квитково-касової відомості частину автостанційного збору (за вирахуванням вартості послуг з касового продажу квитків громадянам) та суму винагороди 3 за надання послуг згідно з предметом цього Договору (за вирахуванням вартості автостанційних послуг з продажу квитків), разом у розмірі 12% від вартості перевезення за тарифом, Перевізник зобов`язаний перерахувати Власнику автостанції, на якій пасажир повинен здійснити посадку, у строк до 5-го числа наступного місяця. Якщо оплата не здійснена, Власник вправі утримати вказані суми з сум, які підлягають виплаті ним на користь Перевізника. У випадку, якщо повідомлений Перевізником Власнику тариф для продажу квитків автостанціями Власника є нижчим за тариф, по якому реалізація квитків пасажирам проводиться самим Перевізником, його агентами або водіями, Перевізник здійснює оплату вищевказаних 12%, виходячи з тарифу, по якому реалізація квитків проводиться самим Перевізником, його агентами або водіями.

3.4. Порядок фіксації кількості квитків, проданих Перевізником самостійно, агентом Перевізника чи водієм Перевізника після закриття квитково-касової відомості, встановлюється за окремою домовленістю Сторін, а якщо вона не досягнута - тимчасовий, до досягнення такої домовленості, порядок доводиться Власником до відома Перевізника письмово.

4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН

4.1. Сторони за цим Договором несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього Договору.

4.2. Перевізник сплачує Власникові штрафні санкції у наступних випадках та розмірі :

4.2.1. За зрив рейсу без попередження відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 цього Договору (крім зриву, який має місце внаслідок форс-мажорних обставин, підтверджених у встановленому законом порядку):

? у приміському сполученні - 300 (триста) грн.;

? у міжміському сполученні:

внутрішньообласному - 300 (триста) грн.;

міжобласному - 500 (п`ятсот) грн.;

? у міжнародному сполученні - 500 (п`ятсот) грн.;

4.2.2. За порушення графіка руху:

? у разі прибуття на автостанцію (автовокзал) формування відправлення із запізненням більше ніж на 15 хвилин, яке не викликане форс-мажорними обставинами або станом дорожнього покриття - 150 (сто п`ятдесят) грн.;

? у разі незаїзду на автостанцію згідно розкладу руху - 500 (п`ятсот) грн. за кожну автостанцію, на яку не здійснено заїзд;

4.2.3. За зміну класу рухомого складу, про яку не було повідомлено відповідно до підпункту 2.3.2 пункту 2.3 цього Договору - 100 (сто) грн.

4.2.4. За наявність у салоні автобуса безквиткових пасажирів - 500 (п`ятсот) грн. / пасажир.

4.3. Власник сплачує Перевізникові :

4.3.1. За ненадання послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом Перевізника - 100 (сто) грн.

4.3.2. За ненадання послуг з продажу квитків населенню - 50 (п`ятдесят) грн.

4.3.3. За ненадання послуг з диспетчерського управління, організації прибуття і відправлення автобусів з облаштованих платформ - 50 (п`ятдесят) грн.

4.3.4. За ненадання послуг з інформування водіїв стосовно дорожніх та погодних умов на маршруті - 50 (п`ятдесят) грн.

4.3.5. За відмову в продажу квитків на рейс за наявності вільних місць в автобусі штраф у розмірі 100 (сто) грн. за кожний випадок.

4.3.6. За надання недостовірної інформації про рейс - 50 (п`ятдесят) грн.

4.4. Сплата Перевізником штрафних санкцій, зазначених у цьому Договорі, може здійснюватися у добровільному порядку, та/або шляхом пред`явлення відповідних вимог управненою стороною, та/або шляхом одностороннього зменшення Власником сум, що підлягають оплаті на користь Перевізника за даним Договором на розмір відповідних штрафних санкцій. Строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій сторонами встановлюється у 3 (три) роки.

Факт порушення встановлюється комісійним актом довільної форми, що складається не менше ніж 2 (двома) представниками управненої сторони і надається на підпис представнику сторони - порушника, який зобов`язаний підписати акт і вправі внести до нього свої зауваження. Якщо представник сторони - порушника відмовився від підписання акту, в такому акті робиться відмітка про відмову представника від підпису, - в цьому разі акт повинен бути підписаний не менше ніж 3 (трьома) представниками управненої сторони. Факт порушення може підтверджуватися і іншими належними та допустимими доказами, які дозволяють встановити характер порушення, його місце та дату, а також винну у порушенні особу.

5. ФОРС-МАЖОР

5.1. Сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо воно стало наслідком непереборної сили, а саме: стихійного лиха (злива, град, гроза, землетрус, ожеледь), страйку, війни, актів органів державної влади - якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання цього Договору. При цьому термін виконання зобов`язань за цим Договором переноситься на час, протягом якого діяли вказані в цьому пункті обставини. Перелік форс-мажорних обставин, які вказані в цьому пункті, не є вичерпним, усі обставини повинні підтверджуватися регіональним відділенням Торгово-промислової палати або іншими уповноваженими органами.

5.2. Якщо форс-мажорні обставини тривають більше шести місяців, кожна зі Сторін може в односторонньому порядку розірвати цей Договір.

6. ПОРЯДОК РОЗВ`ЯЗАННЯ СПОРІВ

6.1. Усі спірні питання, що виникають між Сторонами цього Договору і щодо яких не було досягнуто згоди, розв`язуються відповідно до чинного законодавства України.

7. ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ

7.1. За згодою Сторін до цього Договору можуть бути включені інші умови.

7.2. Жодна із Сторін цього Договору не має права змінювати умови цього Договору та передавати свої права за цим Договором третій стороні без письмової згоди другої Сторони. Без згоди обох сторін цей Договір може бути змінено виключно у судовому порядку.

8. ІНШІ УМОВИ

8.1. Цей Договір складено у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони цього Договору.

8.2. У випадках, не передбачених цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством.

8.3. Усі виправлення в тексті цього Договору мають юридичну силу лише за умови взаємного засвідчення представниками Сторін за цим Договором у кожному окремому випадку.

9. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

9.1. Цей Договір набирає чинності з дня підписання і діє до дати, якою встановлено останній день строку дії договору Перевізника із Організатором перевезень. У разі здійснення перевезень на основі дозволу Організатора, цей Договір діє до дати, якою встановлено останній день строку дії такого дозволу.

10. ДОДАТКИ ДО ДОГОВОРУ

До цього Договору Перевізник зобов`язаний додати :

? копію договору (договорів) Перевізника з органом виконавчої влади чи дозволу (дозволів) уповноваженого органу державної виконавчої влади на обслуговування маршруту (маршрутів);

? копію затвердженого розкладу руху автобусів на маршруті (маршрутах);

? таблицю вартості проїзду пасажирів автобусами на маршруті (маршрутах), які обслуговує Перевізник, та вартість перевезення багажу.

11. УМОВИ УЗГОДЖЕННЯ ЗВ`ЯЗКУ МІЖ СТОРОНАМИ

11.1.Повноважними представниками Сторін за цим Договором є:

Власника : Генеральний директор Кречко Йосип Васильович

Телефон /факс : (03122) 2-35-29

Електронна пошта :

Перевізника : Директор Кізляк Христина Федорівна

Телефон : НОМЕР_4

Електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_2

12. РЕКВІЗИТИ І ПІДПИСИ СТОРІН

Власник : Перевізник :

ПрАТ «Закарпатавтотранс», ТОВ «КІ-ТРАНС»

Закарпатська область, Ужгородський район Закарпатська область, Хустський район,

88018, м. Ужгород, вул. Капушанська, 102, 90131, с. Осій, вул. Вайди, б. 22

IBAN: НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_2

в АБ «Південний»,

Генеральний директор Директор

_____________________(Йосип КРЕЧКО) _____________________(Христина КІЗЛЯК)

Додаток №1

до Договору про надання послуг

автостанцією перевізникові

№___ від 10.12.2025

ПЕРЕЛІК МАРШРУТІВ

№Назва маршрутуТипПеріодичність виконанняСтрок дії договору/дозволу
CZ0023Синевир (UA) - Прага (CZ)міжнароднийзгідно з розкладом руху31.12.2022-30.12.2027

Власник : Перевізник :

ПрАТ «Закарпатавтотранс», ТОВ «КІ-ТРАНС»

Закарпатська область, Ужгородський район Закарпатська область, Хустський район,

88018, м. Ужгород, вул. Капушанська, 102, 90131, с. Осій, вул. Вайди, б. 22

IBAN: НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_3

в АБ «Південний»,

Генеральний директор Директор

_____________________(Йосип КРЕЧКО) _____________________(Христина КІЗЛЯК)

3. Визнати укладеною Додаткову угоду до договору про надання послуг автостанцією перевізникові від 10.12.2025, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» (88000, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 102, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс» (90131, с. Осій Хустського району Закарпатської області, вул. Вайди, буд. 22, ) з Додатком №1 в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору про надання послуг автостанцією перевізникові №_____ від 10.12.2025

м. Ужгород 10 грудня 2025 р.

Приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс» (далі - Власник), в особі генерального директора Кречко Йосипа Васильовича, що діє на підставі Статуту товариства, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «КІ-ТРАНС» (далі - Перевізник), в особі директора Кізляк Христини Федорівни, що діє на підставі Статуту товариства, з іншої сторони,

на підставі пунктів 3.3 та 3.4 Договору про надання послуг автостанцією перевізникові №______ від 10.12.2025, уклали цю Додаткову угоду про наступне:

1. Сторони домовились встановити наступний порядок фіксації пасажирів із квитками, що реалізовані Перевізником самостійно або агентами чи водіями Перевізника:

Кількість таких пасажирів за звітній період встановлюється на підставі актів, які складаються персоналом автостанцій Власника. Форма актів повинна відповідати узгодженому сторонами цієї угоди взірцю (Додаток №1 до цієї угоди). Одночасно із заповненням актів працівники Власника роблять відмітку у квитково-облікових документах водіїв Перевізника. Із актом водій Перевізника ознайомлюється під розпис, а у разі його відмови в акті робиться відповідна відмітка. Акти (їх зведені реєстри) надсилаються Перевізнику або надаються його представникам при проведенні звірки розрахунків за звітній період.

2. Сторони домовились, що у разі продажу квитків Перевізником самостійно чи агентами або водіями Перевізника Перевізник зобов`язаний сплатити Власнику суму у розмірі 12% від вартості проїзду за тарифом за кожного пасажира, зафіксованого у спосіб, визначений цією угодою.

3. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання послуг автостанцією перевізникові №____ від 10.12.2025.

Власник : Перевізник :

ПрАТ «Закарпатавтотранс», ТОВ «КІ-ТРАНС»

Закарпатська область, Ужгородський район Закарпатська область, Хустський район,

88018, м. Ужгород, вул. Капушанська, 102, 90131, с. Осій, вул. Вайди, б. 22

IBAN: НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_2

в АБ «Південний»,

Генеральний директор Директор

_____________________(Йосип КРЕЧКО) _____________________(Христина КІЗЛЯК)

Додаток №1 до додаткової угоди

від 10.12.2025

до договору про надання послуг

автостанцією перевізникові

№___ від 10.12.2025

АКТ

про кількість пасажирів, які здійснили посадку на автостанції (назва автостанції) без квитків, придбаних в касах автостанції

ДатаПеревізникНазва рейсу№ транспорт-ного засобуПІБ водіяКількість пасажирів (цифрами і прописом)Підпис працівника автостанції та штамп диспетчераПідпис водія

Власник : Перевізник :

ПрАТ «Закарпатавтотранс», ТОВ «КІ-ТРАНС»

Закарпатська область, Ужгородський район Закарпатська область, Хустський район,

88018, м. Ужгород, вул. Капушанська, 102, 90131, с. Осій, вул. Вайди, б. 22

IBAN: НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_2

в АБ «Південний»,

Генеральний директор Директор

_____________________(Йосип КРЕЧКО) _____________________(Христина КІЗЛЯК)

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кі-Транс» (90131, с. Осій Хустського району Закарпатської області, вул. Вайди, буд. 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс» (88000, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 102, ) 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) у повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 25 березня 2026 року.

Суддя Лучко Р.М.