ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" березня 2026 р. Справа № 916/5305/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву від 20.03.2026 про відвід судді (вх. № 2-548/26 від 20.03.2026) та заяву про самовідвід, у справі

за позовом: Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області (68609, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Дмитрівська, 63, код ЄДРПОУ ) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Соборна, 31, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Вербицького Михайла, 11, ),

про визнання додаткової угоди до договору недійсною та стягнення неустойки у розмірі 119519,51 грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовної заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56", в якій просить:

- Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 29.07.2024 до Договору № 443 від 03.06.2024, укладену між Управлінням житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "СМУ-56";

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" () на користь Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області () суму пені у розмірі 119519,51 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5305/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено в засіданні суду.

09 березня 2026 року до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд поновити строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.03.2026 суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" про поновлення строку на подання відзиву. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 17.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі № 916/5305/25 та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.04.2026 о 15:10 год.

20 березня 2026 року до Господарського суду Одеської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" надійшла заява (вх. № 2-548/26) про відвід судді, в якій заявник просить суд відвести суддю Господарського суду Одеської області Нікітенка С.В. від розгляду справи № 916/5305/25.

В обґрунтування заяви про відвід відповідач зазначає, що суддя Нікітенко С.В. спочатку відмовився приймати до розгляду відзив ТОВ «СМУ-56» на позовну заяву по справі № 916/5305/25, строк на подання якого було пропущено з поважних причин (за думкою представника відповідача) та заявлено клопотання про поновлення такого строку, а надалі своєю ухвалою закрив підготовче провадження у справі № 916/5305/25, не залишивши можливості подати заперечення ТОВ «СМУ-56» по справі № 916/5305/25 до кінця підготовчого провадження. Своїми діями суддя Нікітенко С.В. фактично позбавив ТОВ «СМУ-56» судового захисту, що, на думку відповідача, свідчить про упередженість та необ`єктивність судді Нікітенка С.В. щодо ТОВ «СМУ-56».

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 39 ГПК України).

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 3 ст. 39 ГПК України).

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч. 7 ст. 39 ГПК України).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" про відвід судді Нікітенка С.В. від розгляду справи № 916/5305/25, суд дійшов таких висновків.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 17.03.2025 суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" про поновлення строку на подання відзиву. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" залишено без розгляду.

Зазначену ухвалу суду отримано відповідачем 18.03.2026 о 19:34 год., що підтверджується Довідкою про доставку електронного документу.

Абзац другий частини шостої статті 242 ГПК України передбачає, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно, ухвала від 17.03.2026 вважається врученою відповідачу 19.03.2026.

Отже, відповідач заявив відвід у передбачений законом строк.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені ст. 35 ГПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України встановлено недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1) суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі;

2) суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення;

3) суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції;

4) суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції;

5) суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі;

6) суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Суд вважає, що незгода відповідача з процесуальними рішеннями судді (ухвалою про залишення без розгляду відзиву ТОВ "СМУ-56") не може бути підставою для відводу.

Побоювання та твердження заявника щодо можливої упередженості судді є чуттєвими припущеннями, які не мають під собою об`єктивного підґрунтя.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки на думку суду, заявником не наведено обґрунтованих підстав для відводу судді, які встановлені ст.ст. 35, 36 ГПК України, а викладені заявником мотиви заявленого відводу фактично зводяться до незгоди відповідача із процесуальними рішеннями суду під час розгляду даної справи.

Суд звертає увагу, що заява про відвід подана 20.03.2026, а судове засідання по справі призначено на 14.04.2026. Тобто заява про відвід надійшла до суду більше ніж за три робочі дні до судового засідання у справі № 916/5305/25.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 39 ГПК України, заява підлягає передачі на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Проте, суд враховує наступне.

Згідно із частинами першою, третьою статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини першої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно із пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зав`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що спливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості чи впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежності судової влади буде підірвано.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Тому при розгляді заяви про відвід судді слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть тоді, коли об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та зможе поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Згідно із частиною дев`ятою статті 39 ГПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне заявити самовідвід з підстав того, що в рамках розгляду вказаної справи мною вже викладено позицію щодо заяви відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

За таких обставин, на підставі пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя Нікітенко С.В. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду цієї справи з метою недопущення сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

За таких обставин, проаналізувавши вищенаведені обставини, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя Нікітенко С.В. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи № 916/5305/25 з метою недопущення сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

З огляду на викладене, самовідвід судді Нікітенка С.В. від розгляду справи № 916/5305/25 підлягає задоволенню, а відповідна справа передачі уповноваженому працівнику Господарського суду Одеської області для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл заяви.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 38, 39, 40, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-56" (вх. № 2-548/26 від 20.03.2026) про відвід судді Нікітенка С.В. від розгляду справи № 916/5305/25 необґрунтованою.

2. Самовідвід судді Нікітенка С.В. від розгляду справи № 916/5305/25 задовольнити.

3. Справу № 916/5305/25 передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Ухвалу підписано 23.03.2026.

Суддя Нікітенко С.В.