ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Справа№ 911/1175/18 (911/1006/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

представники учасників провадження у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід"

на додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.12.2025р.

(повний текст складено 11.12.2025р.)

у справі №911/1175/18(911/1006/24) (суддя Лутак Т.В.)

за заявою ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід"

про ухвалення додаткового рішення

у справі №911/1175/18 (911/1006/24)

за позовом ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід"

до 1.Обслуговуючого кооперативу (далі - ОК) "Набережний квартал-Жаботинського"

2. ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Олімпекс Транс"

про визнання недійсною додаткової угоди до договору

у відокремленому провадженні в межах справи №911/1175/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Наяда-Сервіс"

до боржника ОК "Набережний квартал-Жаботинського"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2025р. у справі №911/1175/18(911/1006/24) заяву ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" від 23.09.2025р. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з ОК "Набережний квартал-Жаботинського" на користь ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" 10 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" 10 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині заяви ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" від 23.09.2025р. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним додатковим рішенням, 31.12.2025р. ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" подало апеляційну скаргу на додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.12.2025р. у справі №911/1175/18(911/1006/24), в якій просить змінити оскаржуване додаткове рішення в частині, в якій відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити заяву позивача в повному обсязі та стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі зазначеному в даній заяві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" на додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.12.2025р. у справі №911/1175/18(911/1006/24) та призначено її до розгляду на 16.03.2026р.

11.03.2026р. до апеляційного суду від ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" надійшла заява, згідно якої заявник просить розгляд вищезазначеної апеляційної скарги провести без участі позивача та його представника; вимоги викладені в скарзі задовольнити у повному обсязі.

16.03.2026р. до апеляційного суду від ліквідатора ОК "Набережний квартал-Жаботинського" арбітражної керуючої Тимошенко А.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів залишає без розгляду відзив ОК "Набережний квартал-Жаботинського", оскільки п.4 ухвали Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026р. учасникам провадження у справі було встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі №911/1175/18(911/1006/24), але не 13.02.2026р. Як вбачається з довідки про доставку електронного документа, ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 26.01.2026р. у справі №911/1175/18(911/1006/24) було доставлено до електронного кабінету арбітражної керуючої Тимошенко А.А. - 26.01.2026р. Також, відзив на апеляційну скаргу було подано з пропуском встановленого судом строку, без клопотання про поновлення процесуальних строків на його подання. Згідно ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 ГПК України).

ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" звернулося до господарського суду Київської області в межах справи №911/1175/18 про банкрутство ОК "Набережний квартал-Жаботинського" з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 20.06.2017р. до договору №15.02.1.453 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 10.02.2016р., укладеної між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника Комара Геннадія Миколайовича, та ОСОБА_1 .

Рішенням господарського суду Київської області від 18.09.2025р. у справі №911/1175/18(911/1006/24) було задоволено позовні вимоги ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід"; визнано недійсною Додаткову угоду від 20.06.2017р. до договору №15.02.1.453 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 10.02.2016р., укладену між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника Комара Геннадія Миколайовича, та ОСОБА_1 ; стягнуто з відповідачів на користь позивача судовий збір.

23.09.2025р. до господарського суду Київської області від ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №911/1175/18(911/1006/24), яким вирішити питання щодо стягнення з відповідачів на користь ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" судових витрат у розмірі 90 000, 00 грн. (витрат на професійну правничу допомогу та транспортних витрат).

02.10.2025р. до місцевого суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання від 30.09.2025р. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Ухвалою місцевого суду від 07.10.2025р. у справі №911/1175/18(911/1006/24) було призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення.

Переглянувши матеріали справи, оцінивши докази, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідну заяву про стягнення судових витрат з відповідачів ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" було зроблено 17.04.2024р. в тексті позовної заяви, тобто до закінчення судових дебатів і проголошення вступної та резолютивної частини рішення у даній справі.

Рішенням господарського суду Київської області від 18.09.2025р. у справі №911/1175/18(911/1006/24) було задоволено позовні вимоги ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід".

Докази понесення ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" судових витрат за надані послуги адвокатом були подані до місцевого суду 23.09.2025р., тобто у строк та порядку, що встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.

Так, на підтвердження понесення ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" судових витрат під час розгляду даної справи заявником місцевому суду надано Договір №217/23 про надання правничої допомоги від 03.10.2023р., укладений між фізичною особою-підприємцем адвокатом Згодою Олексієм Олександровичем (адвокат) та ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" (клієнт).

Відповідно до п.1.1 Договору №217/23, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту щодо захисту в судовому порядку майнових прав на квартиру № 241 (1 секція) за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 3/1, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.п.2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 3.1-3.4, 4.1, 6.1 Договору №217/23, адвокат має право вимагати сплати гонорару та компенсації фактичних витрат на надання правничої допомоги у розмірі та в порядку, передбаченому договором.

До обов`язків клієнта відноситься сплата гонорару адвокату в розмірі та в строк окремо погоджені між ними, а також сплата адвокату витрат на надання правничої допомоги передбаченої даним договором у розмірі та в строк окремо погоджені між ними.

Вартість послуг адвоката за цим договором становить 100 000,00 грн. Вартість послуг за даним договором може бути зменшена або збільшена за домовленістю сторін, у зв`язку з неможливістю або безперспективністю вжиття процесуальних заходів для захисту прав та інтересів клієнта, або збільшена при можливості вжиття заходів для позитивного результату для клієнта, але не може бути меншою ніж 80% від загальної суми договору.

Витрати адвоката пов`язані з транспортними розходами під час виконання ним своїх обов`язків за вищевказаним договором несе клієнт в розмірі та в строки окремо погоджені між сторонами договору.

Розрахунки за цим договором проводяться наступним чином: оплата робіт адвоката, проводиться до 01.11.2023р. в повному обсязі.

За бажанням клієнта вартість послуг адвоката може бути сплачена ним в повному обсязі достроково. При цьому акт приймання-передачі наданих послуг підписаний сторонами договору є документом, який підтверджує здійснення повного розрахунку між сторонами.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту здійснення адвокатом всіх можливих дій, необхідних для досягнення результату, в тому числі по справі для клієнта.

Детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати клієнтом гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2025р. між фізичною особою-підприємцем адвокатом Згодою Олексієм Олександровичем (адвокат) та ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" (клієнт) було складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг до договору №217/23 про надання правничої допомоги про те, що в період з 03.10.2023р. по 18.09.2025р. адвокатом надано, а клієнтом прийнято правничу допомогу, а саме:

- вивчення документів наданих клієнтом: 01.04.2024р. - 3 000,00 грн.;

- надання усної консультації: 05.04.2024р. - 4 000,00 грн.;

- підготовка позовної заяви та додатків до неї: 07.04.2024р. - 16.04.2024р. - 16 500,00 грн.;

- підготовка відповіді на відзив та додатків до неї: 20.06.2024р. - 23.06.2024р. - 7 000,00 грн.;

- підготовка заяв по справі: 14.09.2024р., 25.11.2024р., 19.06.2025р. - 3 000,00 грн.;

- підготовка клопотання про виклик свідка: 22.10.2024р. - 1 000,00 грн.;

- підготовка заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції: 03.12.2024р., 27.01.2025р., 12.05.2025р. - 1 500,00 грн.;

- підготовка пояснень по справі: 17.02.2025р. - 3 000,00 грн.;

-підготовка клопотання про приєднання доказів та додатків до даного клопотання: 14.04.2025р. - 6 000,00 грн.;

- витрати при прийнятті участі в судових засіданнях по справі та участь у судових засіданнях: 23.05.2024р. - 18.09.2025р. - 25 000,00 грн.

Загальна вартість послуг наданих адвокатом за цим Актом складає 70 000,00 грн. Будь-які претензії щодо виконання умов договору у клієнта відсутні. Підписаний Акт наданих послуг є документом, який підтверджує виконання зобов`язань адвокатом.

Також, 22.09.2025р. між фізичною особою-підприємцем адвокатом Згодою Олексієм Олександровичем (адвокат) та ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" (клієнт) було складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг до договору №217/23 про надання правничої допомоги про здійсненні витрати згідно п.3.2 договору №217/23 (транспортні витрати) за 16.04.2024р. та 25.08.2024р. у розмірі 20 000,00 грн. У вказаному Акті зазначено, що будь-які претензії щодо виконання умов договору у клієнта відсутні.

Відповідно до платіжних інструкцій №6 від 25.08.2025р. та №357 від 16.04.2025р., позивач сплатив на рахунок ФОП адвоката Згоди Олексія Олександровича 20 000,00 грн. з призначенням платежу: витрати згідно пункту 3.2 Договору №217/23 від 03.10.2023 року (транспортні розходи) згідно рахунка №217/23 від 21.08.2025р. без ПДВ, витрати згідно пункту 3.2 Договору №217/23 від 03.10.2023 року (транспортні витрати) згідно рахунка №217/23 від 15.04.2025р. без ПДВ

У матеріалах справи міститься копія ордеру серія ВН №1355634 від 16.04.2024р., виданого Адвокатським об`єднанням "Правовий гарант" на представництво інтересів Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" у господарському суді Київської області адвокатом Згодою Олексієм Олександровичем на підставі договору №217/23 про надання правничої допомоги від 03.10.2023р.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Згода Олексій Олександрович брав участь у судових засіданнях під час розгляду даної справи як представник ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід".

Отже, з огляду на наведені докази, позивач заявив про стягнення з відповідачів судові витрати у розмірі 90 000,00 грн., з яких: 70 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу та 20 000,00 грн. - транспортні витрати.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, ч.6 ст.126 ГПК України).

Отже, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5 і 6 ст.126 ГПК України).

02.10.2025р. ОСОБА_1 було подано до місцевого суду клопотання від 30.09.2025р. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому остання просить відмовити у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

У вказаному клопотанні ОСОБА_1. стверджує, що:

- витрати на оплату послуг адвоката в цій справі не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- загальна вартість послуг наданих адвокатом за актом складає 90 000,00 грн., але доказів оплати винагороди адвокату позивачем не надано, без дослідження цих доказів не можна встановити реальний розмір витрат на оплату послуг адвоката;

- акт до договору про надання правничої допомоги не містить інформації щодо витраченого часу адвокатом у зв`язку з наданням послуг;

- до заяви про розподіл судових витрат безпідставно включені витрати, які позивач зазнав при прийнятті участі в судових засіданнях по справі та участі в судових засіданнях, але ці витрати не підтверджуються жодними доказами та зовсім не зрозуміло що це за витрати, вартість яких становить 25 000,00 грн.;

- при подачі позовної заяви сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 3 028, 00 грн, тобто ціна позову не є співмірною з витратами, на оплату послуг адвоката;

- акт до договору про надання правничої допомоги не підтверджує реальну кількість часу затраченого представником заявника на підготовку до справи, також не підтверджує скільки часу було витрачено представником заявника на виїзд та очікування;

- адвокат Згода О.О. є директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс", в свою чергу позивач - ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс", а тому адвокат Згода О.О. є пов`язаною особою з позивачем, в наслідок чого реальність понесених витрат повинна підтверджуватися з огляду на цю обставину та безпосередньої оплати понесених витрат;

- в провадженні господарського суду Київської області знаходиться більше десяти справ за подібним складом сторін та подібними правовідносинами, а тому ці справи є шаблонними для позивача, що безпосередньо впливає на кількість витраченого часу для надання правової допомоги;

- витрати на оплату послуг адвоката в цій справі не забезпечують розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливістю предмета спору, ціною позову, складністю справи, значення розгляду справи для сторін;

- витрати на оплату послуг адвоката є непомірними для відповідача виходячи з його матеріального становища, що фактично обмежує гарантоване конституційне право на доступ до правосуддя.

Так, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України.

Натомість у частинах 5-7 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.5 ст.129 ГПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення, вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Апеляційний суд погоджується з місцевим судом, що стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачів у даній справі витрат на оплату послуг адвоката необхідно розглядати в двох площинах: 1. це договірні відносини товариства з адвокатом щодо надання юридичних послуг; 2. це вимога про оплату наданих послуг клієнту.

Щодо першого аспекту місцевий суд правильно виходив із основоположного принципу цивільного права - принципу свободи договору. Сторона має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Щодо другого аспекту апеляційний суд зазначає, що положення Господарського процесуального кодексу України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою товариством наданих йому послуг з правничої допомоги і в цьому аспекті оцінка вартості послуг товариства не має беззаперечного статусу.

Право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положенням ст.4 ГПК України стосовно рівності сторін, є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідачів, від покладення на них обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення товариством та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідачів.

Проаналізувавши надані місцевому суду позивачем докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн., враховуючи клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, апеляційний суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із: складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Місцевий суд правильно звернув увагу, що у провадженні господарського суду Київської області знаходилося більше десяти справ за подібним складом учасників справи та подібними правовідносинами, а тому ці справи є шаблонними для позивача, відтак, підготовка позовної заяви у даній справі, відповіді на відзив, клопотань, заяв та пояснень по справі не потребували значних витрат часу, додаткового аналізу чи розроблення нової правової позиції, а носили повторювальний характер.

При цьому, в Акті приймання-передачі наданих послуг від 22.09.2025р. зазначено: підготовка позовної заяви та додатків до неї зайняла 10 днів, а підготовка відповіді на відзив - 3 дні, що, на думку колегії судів, є значно завищеними у часі процедурами з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідачів. Крім того, незрозумілими є вказані в Акті приймання-передачі наданих послуг від 22.09.2025р. витрати при прийнятті участі в судових засіданнях у розмірі 25 000,00 грн., в той час, як позивачем заявлено також до стягнення транспортні витрати на прибуття у судові засідання.

Тому місцевий суд дійшов правильного висновку, що заявлена сума у розмірі 90 000,00 грн. є неспівмірною із фактичним обсягом наданої правничої допомоги та не відповідає критеріям розумності.

Щодо транспортних витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивачем зазначено, що останнім при розгляді даної справи було понесено транспортні витрати на суму 20 000,00 грн., на підтвердження чого надано Акт приймання-передачі від 22.09.2025р. та платіжні інструкції №357 від 16.04.2025р., №6 від 25.08.2025р.

Апеляційний суд наголошує, що вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

Отже, достатніми доказами на підтвердження понесених транспортних витрат є: копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, квитанція про купівлю палива, розрахунок відстані по маршруту для переїзду до суду, розрахунок витрат палива транспортним засобом, квитки на транспорт загального користування тощо.

Проте, позивачем не було надано місцевому суду належних та допустимих доказів, які б дозволили встановити відстань, яку фактично подолав адвокат, не зазначено транспорту, яким він скористався для здійснення поїздки, а також не надано документів, що підтверджують понесення відповідних витрат. Такі докази відсутні в матеріалах справи.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем не доведено суду необхідність безпосереднього прибуття в судове засідання у приміщення суду, оскільки сторони мали можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст.197 ГПК України.

Тому місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідачів транспортних витрат у розмірі 20 000,00 грн.

Поряд з цим апеляційний суд зазначає, що подані позивачем документи на підтвердження наданих послуг адвокатом та опис цих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом судових витрат в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір, окрім того, що має бути доведений, документально обґрунтований, а також відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи та витраченого адвокатом часу на участь у справі, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, а також виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив заяву ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" про ухвалення додаткового рішення, стягнувши з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, по 10 000,00 грн. з кожного.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" залишити без задоволення, а додаткове рішення господарського суду Київської області від 11.12.2025р. у справі №911/1175/18 (911/1006/24) - без змін.

Справу №911/1175/18 (911/1006/24) повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко