РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2026Справа № 910/15122/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Пелет"

про стягнення 160 105,52 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі - позивач, Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Пелет" (далі - відповідач, Товариство) заборгованості за укладеним між сторонами 05.09.2024 року договором купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-16194-3 у загальному розмірі 160 105,52 грн., з яких: 127 404,74 грн. - основний борг, 17 552,05 грн. - пеня, 3 915,16 грн. - 3 % річних, 11 233,57 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою від 08.12.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/15122/25 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) представників сторін.

24.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Товариства від 23.12.2025 року на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що відвантажений відповідачеві за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 товар, а саме: сКруглі лісоматеріали, сосна (РІNS), L: 4 м на суму 66 186,34 грн. та сКруглі лісоматеріали, сосна (РІNS), L: 4 м на суму 61 218,40 грн., в порушення умов договору № UUB-16194-3 був отриманий Товариством без відбору цього товару, оскільки Підприємство не надсилало покупцеві жодних повідомлень про готовність партії товару до відвантаження та запрошення представника відповідача на відбір партії товару. У той же час, відвантажений позивачем за наведеними накладними товар виявився неякісним, оскільки був побитий уламками в результаті обстрілу з боку країни-агресора, про що продавець був невідкладно повідомлений покупцем після виявлення уламків в деревині та складення відповідних актів від 14.11.2025 року та від 15.11.2025 року. При цьому, умови відвантаження обох партій товару: FCA (нижній/проміжний склад продавця) - у погоджений сторонами ж/д термінал із завантаженням на залізничні вагони.

Товариство також вказувало, що отримані ним за вищенаведеними товарно-транспортними накладними матеріальні цінності були переведені в бухгалтерському обліку із субрахунку 201 "Сировина і матеріали" до рахунку 209 "Інші матеріали" для їх окремого обліку для подальшого повернення постачальнику, а відповідач направляв на адресу Підприємства відповідні вимоги від 15.11.2024 року та від 20.11.2024 року щодо заміни неякісного товару. Однак, означені вимоги позивачем у добровільному порядку задоволені не були.

За таких обставин, відповідач вказував на безпідставність як вимоги Підприємства про стягнення з Товариства боргу в розмірі 127 404,74 грн., що становить вартість пошкодженого уламками лісу, який потребує заміни або повернення з боку покупця (покупець має забрати неякісний ліс), так і похідних вимог про стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій та компенсаційних виплат.

29.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Підприємства від 28.12.2025 року на відзив на позовну заяву, в якій останнє вказало, що згідно з умовами FCA (Free Carrier - Франко перевізник), а також з умовами EXW (Ex Works - Франко завод) всі витрати і ризики з транспортування товару прямо від складу/фабрики продавця до місця призначення покладаються на покупця, а перехід ризиків і права власності настає, коли вантажоодержувач приймає товар на фабриці або складі вантажовідправника, тоді як продавець не несе відповідальності за завантаження товару; з вантажовідправника знімається відповідальність у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Разом із тим, Товариство самостійно забезпечило надання транспортного засобу для вивезення і завантаження придбаної за товарно-транспортними накладними серії ЮЖК № 220080 та № 220096 лісопродукції породи сосна на надані покупцем автомобілі.

Відтак, позивач виконав свої зобов`язання щодо поставки та відвантажив товар на поданий і замовлений відповідачем транспортний засіб, а відтак з цього моменту право власності та всі ризики щодо товару перейшли виключно і лише до Товариства.

Також Підприємство звернуло увагу на те, що воно на підставі пункту 3.6 договору № UUB-16194-3 у телефонному режимі повідомляло покупця про готовність партії товару до відвантаження та про прибуття для відбору партії товару на проміжні склади філії Підприємства. Однак, Товариство в телефонному режимі повідомило продавця про відмову від проведення відбору партії товару, оскільки забирання товару зі складу позивача тривалий час та на постійній основі здійснювалося шляхом перевезення товару залученим Товариством автотранспортом.

Інших клопотань чи заяв, у тому числі по суті справи, від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 року між Товариством (покупець) та Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Народницьке спеціалізоване лісове господарство" (постачальник, правонаступником якого є позивач в особі філії "Столичний лісовий офіс") був укладений договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-16194-3 (далі - Договір), за умовами якого за результатами аукціону продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти товар, яким є необроблена деревина, що реалізована під час аукціону, яка відповідає умовам цього Договору, і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у розділі 4 цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 Договору в цьому правочині використовуються Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" Міжнародної торгової палати (в редакції 2020 року).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту виконання умов поставки відповідно до цього Договору (пункт 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору загальна вартість товару, що є предметом цього Договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва № 16194/050924/42283678/1 від 05.09.2024 року про результати Аукціону, та складає 1 783 600,00 грн. з ПДВ. Зміна вартості товару не допускається, окрім випадків, коли сторони погодили зміну умов поставки товару відповідно до пункту 3.3 цього Договору.

Толеранс поставки (розходження по об`єму) за цим Договором може складати +/- 10 %. У разі постачання партії товару з толерансом сторони протягом 3 робочих днів з дати поставки партії товару проводять коригування розрахунків за партію товару: покупець зобов`язується доплатити або продавець - повернути різницю в сумі між оплаченою та фактично поставленою партією товару. Таке відхилення не є порушенням зобов`язань продавця з поставки узгодженого об`єму партії товару.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що рахунок на оплату кожної партії товару направляється продавцем покупцю в строк та на умовах, вказаних у пункті 3.5 цього Договору, з урахуванням підписаного сторонами Графіку поставки.

За змістом пункту 5.1 Договору прийом-передача партії товару здійснюється:

- за умовами FCA (нижній/проміжний склад продавця)/EXW (верхній склад продавця);

- за якістю - відповідно до пункту 2.1 цього Договору;

- за кількістю - відповідно до товарно-транспортних чи залізничних накладних та специфікацій до них за підписом уповноваженої особи та печаткою продавця.

У разі виявлення невідповідності партії товару вимогам якості та кількості, сторони вживають заходів, передбачених пунктом 5.5 цього Договору, що є підставою для заміни такого товару на якісний або його допоставку в порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 5.2 Договору продавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100 % передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару відповідно до Графіку поставки, з урахуванням пункту 4.6 Договору. Під час передачі кожної партії товару продавець надає покупцеві наступні документи: товаро-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару.

Сторони можуть домовитись про оплату партії товару після поставки, але в строк не більше 10 робочих днів з моменту поставки відповідної партії товару, про що сторонами укладається Додаткова угода до цього Договору (пункт 4.6 Договору).

Пунктами 5.3, 5.4 Договору встановлено, що датою передачі партії товару продавцем та прийому її покупцем, тобто датою поставки, вважається дата виконання продавцем своїх зобов`язань по поставці згідно погоджених сторонами умов поставки. Перехід ризиків випадкової загибелі чи пошкодження партії товару від продавця до покупця відбувається відповідно до умов поставки, визначених цим Договором.

Пунктами 6.3.2, 6.3.3 Договору покупцеві надано право вимагати від продавця своєчасного та якісного виконання своїх договірних зобов`язань, а також у разі виявлення невідповідності товару вимогам якості та кількості, за погодженням сторін вимагати від продавця проводити заміну товару неналежної якості або його допоставку в порядку, передбаченому пунктом 5.1 цього Договору.

У той же час, пунктами 6.4.1 та 6.4.2. Договору на покупця покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за партію товару на умовах та у спосіб, що передбачені цим Договором, а також своєчасно та в повному обсязі прийняти партію товару від продавця та вивезти таку партію у строки, зазначені у Графіку поставки, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами шляхом застосування електронних підписів в електронній торговій системі Біржі. Підписання цього Договору сторонами в паперовому вигляді не вимагається та не є обов`язковою умовою набрання ним чинності. Даний Договір діє до 31.12.2024 року включно.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Підприємство поставило Товариству передбачений цією угодою товар - лісопродукцію загальною вартістю 434 752,18 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями підписаних уповноваженими представниками сторін товарно-транспортних накладних від 10.10.2024 року серії ЮЖК № 831667 на суму 50 921,83 грн.; від 31.10.2024 року серії ЮЖК № 841389 на суму 36 840,34 грн.; від 31.10.2024 року серії ЮЖК № 831810 на суму 22 911,30 грн.; від 06.11.2024 року серії ЮЖА № 892607 на суму 56 765,81 грн.; від 09.11.2024 року серії ЮЖА № 830725 на суму 45 090,31 грн.; від 14.11.2024 року серії ЮЖА № 830741 на суму 58 941,53 грн.; від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 на суму 66 186,34 грн.; від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 на суму 61 218,40 грн.; від 18.11.2024 року серії ЮЖК № 841493 на суму 35 876,32 грн.

Обґрунтовуючи пред`явлені у даній справі вимоги, позивач посилався на те, що всупереч взятим на себе зобов`язанням Товариство оплату вартості поставленого йому товару здійснило не у повному обсязі, сплативши Підприємству лише 230 803,00 грн. та заборгувавши таким чином останньому станом на квітень 2025 року кошти у розмірі 203 949,18 грн.

Листом від 08.04.2025 року № 6949/40.1.7-2025 позивач звернувся до покупця із претензією про сплату наявної у Товариства заборгованості за Договором у розмірі 203 949,18 грн.

Зважаючи на те, що наведена претензія була фактично задоволена Товариством частково, а відповідач додатково сплатив на користь постачальника на підставі платіжної інструкції від 03.06.2025 року № 700 грошові кошти у розмірі лише 76 544,44 грн., заборгувавши таким чином останньому 127 404,74 грн., Підприємство звернулося до господарського суду міста Києва з даним позовом про стягнення з Товариства вищенаведеної суми заборгованості (що складає вартість продукції, поставленої за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 на суму 66 186,34 грн. та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 на суму 61 218,40 грн.), а також нарахованих штрафних санкцій та компенсаційних виплат.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За умовами частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 5.2 Договору продавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100 % передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару відповідно до Графіку поставки, з урахуванням пункту 4.6 Договору.

Разом із тим, докази, які свідчать про укладення сторонами у порядку пункту 4.6 Договору додаткової угоди щодо оплати партії товару після її поставки, в матеріалах справи відсутні.

Відтак, умовами Договору передбачена попередня оплата кожної з партій поставленого позивачем товару в розмірі 100 % вартості відповідної партії.

Судом встановлено, що поставка товару, зокрема, за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 на суму 66 186,34 грн. (пункт завантаження - Радчанське лісництво) та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 на суму 61 218,40 грн. (пункт завантаження - Радчанське лісництво), була здійснена Підприємством без попереднього отримання оплати вартості відповідної продукції.

У той же час, в силу частини 1 статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією зі сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

За загальним правилом, визначеним частиною 2 вказаної норми, при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Частиною 3 статті 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язані свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або не виконає його в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Суд зазначає, що вказане правило має загальний характер та розповсюджується на будь-які зустрічні зобов`язання, до яких відносяться і зобов`язання, що випливають з договорів поставки.

За приписами частини 4 статті 538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Отже, оскільки позивач здійснив виконання своїх зобов`язань з поставки відповідачу обумовленого Договором товару, зокрема, за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 на суму 66 186,34 грн. та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 на суму 61 218,40 грн., до моменту надходження від Товариства коштів попередньої оплати, відповідач повинен виконати свій обов`язок щодо оплати поставленого товару в повному обсязі на підставі цих товаророзпорядчих документів.

При цьому, за загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Заперечуючи проти задоволення вимог позивача, Товариство посилалося на те, що умови відвантаження обох спірних партій товару: FCA (нижній/проміжний склад продавця) - у погоджений сторонами ж/д термінал із завантаженням на залізничні вагони. У той же час, відвантажений відповідачеві за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 товар, а саме: сКруглі лісоматеріали, сосна (РІNS), L: 4 м на суму 66 186,34 грн. та сКруглі лісоматеріали, сосна (РІNS), L: 4 м на суму 61 218,40 грн., у порушення умов Договору був отриманий Товариством без відбору цього товару, оскільки Підприємство не надсилало покупцеві жодних повідомлень про готовність партії товару до відвантаження та запрошення представника відповідача на відбір партії товару. У той же час, відвантажений позивачем за наведеними накладними товар виявився неякісним, оскільки був побитий уламками в результаті обстрілу з боку країни-агресора, про що продавець був невідкладно повідомлений покупцем після виявлення уламків в деревині та складення відповідних актів від 14.11.2025 року та від 15.11.2025 року.

Листами від 15.11.2024 року № 15-11-2024 та від 20.11.2024 року № 20-11-2024 Товариство зверталося до постачальника з вимогами про проведення заміни неякісного товару, поставленого за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096, у найкоротші строки. Листом від 16.12.2024 року № 16-12-2024 року відповідач повторно звернувся до Підприємства з аналогічною за змістом вимогою.

Однак, вищенаведені вимоги задоволені позивачем не були. Натомість листом від 26.11.2024 року Підприємство повідомило покупця про те, що після початку повномасштабних бойових дій Народницька територіальна громада опинилася в окупації, тоді як відновлюючи зруйновані об`єкти та продовжуючи працювати над створенням нових лісових культур, у працівників Підприємства не завжди є можливість окомірно визначити наявність уламків у деревині внаслідок обстрілів з боку країни-агресора.

Товариство також вказувало, що у відповідь на претензію позивача від 08.04.2025 року № 6949/40.1.7-2025 покупець направив постачальнику лист від 05.06.2025 року № 05-06-2025, в якому зазначив про відсутність підстав для оплати вартості пошкодженого уламками лісу на загальну суму 127 404,74 грн., який потребує заміни або повернення з боку позивача.

Однак, вищенаведені посилання Товариства не свідчать про наявність підстав для звільнення останнього від оплати отриманого за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 товару з огляду на таке.

Так, за умовами пункту 3.2 Договору поставка товару здійснюється окремими частинами (партіями товару) на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця)/EXW (верхній склад продавця) згідно з Графіком поставки, сформованим в електронній торговій системі (ЕТС) Біржі, за формою, наведеною в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору.

За змістом пункту 5.1 Договору прийом-передача партії товару здійснюється за умовами FCA (нижній/проміжний склад продавця)/EXW (верхній склад продавця).

Відтак, посилання Товариства на те, що умови відвантаження обох спірних партій товару: FCA (нижній/проміжний склад продавця) - у погоджений сторонами ж/д термінал із завантаженням на залізничні вагони, визнаються судом необґрунтованими. Слід також зазначити, що відповідно до обох спірних у даній справі товарно-транспортних накладних поставка товару відбувалася з пункту завантаження - Радчанське лісництво до пункту розвантаження - Термахівка вантажними автомобілями без використання залізничних вагонів (залізничного перевезення), а автомобільним перевізником був сам позивач.

Разом із тим, суд зазначає, що FCA (англ. Free Carrier) або Франко-перевізник - торговельний термін, включений в Інкотермс, який означає, що продавець виконує своє зобов`язання з поставки, коли він поставляє товар, очищений від мит на експорт, перевізнику, призначеному покупцем, в зазначеному місці. Зазначене місце поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка відбувається в приміщеннях продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо поставка відбувається в будь-якому іншому місці, то продавець не несе відповідальності за відвантаження. При цьому, вивантаження товару з транспортного засобу не є обов`язком продавця. Поставка вважається такою, що відбулася, в момент, коли продавець у встановленому місці передав товар, що пройшов митне очищення для експорту, зазначеному покупцем перевізникові або іншій особі. Перехід ризиків відбувається з моменту поставки; розподіл затрат - у місці поставки.

EXW (англ. Ex Works) - Франко завод (самовивіз) - торговельний термін, включений в Інкотермс, який означає, що відповідальність продавця закінчується при передачі товару покупцеві або найнятому ним перевізнику в приміщенні продавця (наприклад, завод, фабрика, склад, магазин тощо). Продавець не відповідає ні за завантаження товару на транспорт, ні за сплату митних платежів, ні за митне оформлення товару, що експортується; покупець несе всі витрати з вивезення товару зі складу, перевезення, митного оформлення тощо. Поставка вважається такою, що відбулася, в момент, коли продавець передав товар покупцеві на площі підприємства-продавця або в іншому зазначеному місці (наприклад на складі). Перехід ризиків відбувається з моменту поставки; розподіл затрат - у місці поставки.

Щодо тверджень Товариства про те, що у порушення умов Договору товар за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 на суму 66 186,34 грн. та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 на суму 61 218,40 грн. був отриманий відповідачем без відбору цього товару, оскільки Підприємство не надсилало покупцеві жодних повідомлень про готовність партії товару до відвантаження та запрошення представника відповідача на відбір партії товару, суд зазначає таке.

Дійсно, за умовами пункту 3.4 Договору за фактом готовності партії товару продавець повідомляє покупця про готовність товарної партії та надсилає запрошення на відбір партії товару (до відвантаження).

Відповідно до пункту 3.5 Договору протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання покупцем від продавця повідомлення про готовність партії товару до відвантаження та запрошення на відбір партії товару:

- покупець надсилає продавцю у письмовому вигляді підтвердження про прибуття свого представника на відбір партії товару, із зазначенням даних щодо представника та його повноважень, або відмову від проведення такого відбору;

- у разі письмового направлення покупцем підтвердження про прибуття представника на відбір партії товару, представник покупця, повноваження якого підтверджуються відповідними документами щодо представництва, проводить такий відбір.

За результатами проведеного відбору партії товару складається акт відбору за формою, встановленою Додатком № 2 до цього Договору, та Специфікація за формою, встановленою Додатком № 3 до Договору, а також продавцем виставляється рахунок на передоплату партії товару.

В разі, якщо покупець:

- відмовився від проведення відбору партії товару;

- надав продавцеві підтвердження про прибуття свого представника на відбір партії товару, але представник не прибув на такий відбір;

- письмово не відповів на запрошення продавця на відбір партії товару у встановлений цим пунктом строк, рахунок на передоплату партії товару, готової до відвантаження, виставляється продавцем через 3 (три) робочих дні з дня, наступного за днем направлення покупцю повідомлення про готовність партії товару до відвантаження (запрошення на відбір партії товару).

Згідно з пунктом 3.6 означеного правочину повідомлення про готовність партії товару до відвантаження/запрошення на відбір партії товару, що надсилається продавцем покупцю, відповідь на запрошення на відбір партії товару, що надсилається покупцем продавцю, рахунок на передоплату партії товару, готової до відвантаження, що направляється продавцем покупцю, направляється відповідною стороною Договору в письмовому вигляді у формі листа на офіційну адресу електронної пошти іншої сторони, вказаної у розділі 11 цього Договору, а також сторона Договору додатково може проінформувати іншу сторону будь-яким іншим способом (по телефону/письмово за адресою місцезнаходження/поштовою адресою).

Зі змісту вищенаведених положень Договору вбачається, що передбачені ним положення, які встановлюють порядок повідомлення покупця про готовність партії товару до відвантаження та запрошення на відбір партії товару його представника, направлені на забезпечення права останнього на перевірку якості відповідного товару до моменту його відвантаження. Вказані положення також обумовлюють строк виставлення продавцем рахунку та, відповідно, строк оплати товару.

Проте, умови Договору не ставлять поставку товару в залежність від обов`язкового відбору покупцем партії такого товару, а також не позбавляють сторони (зокрема, покупця) права поставити (отримати) відповідний товар без його попереднього огляду (відбору партії товару) уповноваженим представником Товариства, фактично здійснивши такий огляд безпосередньо під час поставки (відвантаження) товару. Наведені висновки підтверджуються умовами самого Договору, зокрема пунктом 5.5 цієї угоди.

Так, відповідно до пункту 5.1 Договору в разі виявлення невідповідності партії товару вимогам якості та кількості, сторони вживають заходів, передбачених пунктом 5.5 цього Договору, що є підставою для заміни такого товару на якісний або його допоставку в порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 5.5 наведеної угоди в разі, якщо при прийманні-передачі партії товару відповідно до умов поставки, зазначених в цьому Договорі, покупець виявить невідповідність партії товару по якості вимогам нормативних документів, зазначених у розділі 2 цього Договору, розходження по об`єму партії товару між фактично наявним і зазначеним у цьому Договорі, Графіку поставки, товарно-транспортних/залізничних накладних, складається Акт за підписами представників сторін в трьох екземплярах по одному для кожної із сторін Договору і один екземпляр - для Біржі, із здійсненням фото- та відеофіксації партії товару. У випадку відмови однієї із сторін Договору від підпису зазначеного акту, на Акті робиться відповідне застереження.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження складення сторонами передбаченого пунктом 5.5 Договору Акту фіксації невідповідності партій товару, поставлених за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096, по якості вимогам нормативних документів, чи складення такого Акту Товариством безпосередньо при прийманні-передачі цих партій товару з відповідним застереженням про відмову Підприємства від підпису означеного акту.

Разом із тим, надані відповідачем акти про невідповідність товару за якістю від 14.11.2024 року № 1 та від 19.11.2024 року № 2, складені Товариством за місцем розвантаження товару в односторонньому порядку без повідомлення постачальника та залучення його представників у розумінні положень пункту 5.5 Договору не можуть вважатися належним підтвердженням неналежної якості товару, отриманого та самостійно вивезеного відповідачем зі складу Підприємства.

Переведення в бухгалтерському обліку Товариства отриманих ним за вищенаведеними товарно-транспортними накладними матеріальних цінностей із субрахунку 201 "Сировина і матеріали" до рахунку 209 "Інші матеріали" для їх окремого обліку також не свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог Підприємства, оскільки такі односторонні операції підтверджують лише здійснення покупцем певних дій в його внутрішньому бухгалтерському обліку.

Слід звернути увагу на те, що за умовами пункту 2.1 Договору поставлений продавцем покупцю товар щодо якості повинен відповідати таким нормативним документам: ДСТУ EN 1316-1:2019 (EN 1316-1:2012, IDT); ДСТУ EN 1316-2:2022 (EN 1316-2:2012, IDT); ДСТУ EN 1927-1:2019 (EN 1927-1:2008, IDT); ДСТУ EN 1927-3:2018 (EN 1927-3:2008, IDT); ДСТУ EN 1927-2:2019 (EN 1927-2:2008; AC:2009, IDT); ТУ У 16.1-2:2018; ТУ У 16.1-3:2018; ТУ У 16.1-5:2018 (2-а редакція, 2021 рік).

У той же час, за не спростованими Товариством твердженнями позивача, круглі лісоматеріали - сосна (категорії D), яка була придбана Товариством на торгах, відноситься до вимог ТУ У 16.1-3:2018, тобто допускаються сучки (зрослі, здорові, незрослі, відмерлі, гнилі), тріщини (серцевинні тріщини), здуття, смоляні кишеньки, показник приросту, гнилизна, забарвлення, кривизна, ураження комахами тощо. Отже, клас якості деревини - категорія D позначає деревину нижчої якості, яка часто використовується як дров`яна деревина для промислового або непромислового використання (паливо). Відтак, поставлений покупцеві за товарно-транспортними накладними від 14.11.2024 року серії ЮЖК № 220080 та від 15.11.2024 року серії ЮЖК № 220096 товар відповідав вимогам чинних стандартів, зокрема ДСТУ EN 1316-1:2019 (EN 1316-1:2012, IDT); ДСТУ EN 1316-2:2018 (EN 1316-2:2012, IDT); ДСТУ EN 1927-1:2019 (EN 1927-1:2008, IDT); ДСТУ EN 1927-3:2018 (EN 1927-3:2008, IDT); ДСТУ EN 1927-2:2019 (EN 1927-2:2008; AC:2009, IDT); ТУ У 16.1-2:2018; ТУУ 16.1-3:2018 (2-а редакція, 2021 рік).

Враховуючи наведені обставини, а також те, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 127 404,74 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про відсутність чи погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Підприємства до Товариства про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Беручи до уваги неналежне виконання покупцем своїх зобов`язань за Договором, позивач просив суд стягнути з Товариства 17 552,05 грн. пені, нарахованої на прострочену суму заборгованості у загальному розмірі 127 404,74 грн. у період з 27.11.2024 року по 18.05.2025 року із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Положеннями статті 216 Господарського кодексу України (тут і далі чинного на час виникнення спірних правовідносин та протягом періоду нарахування Підприємством штрафних санкцій) передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 7.4 Договору за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 17 552,05 грн., встановив, що такий розрахунок є арифметично правильним та таким, що відповідає чинному законодавству та положенням Договору, у зв`язку з чим позовні вимоги Підприємства у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого товару, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 915,16 грн. 3 % річних, нарахованих на прострочену суму заборгованості у загальному розмірі 127 404,74 грн. у період з 19.11.2024 року по 27.11.2025 року, а також 11 233,57 грн. інфляційних втрат, нарахованих на означену суму боргу протягом наведеного періоду.

За частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, у розумінні положень норми статті 625 Цивільного кодексу України позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річні, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Слід зазначити, що відповідачем контррозрахунку заявлених Підприємством до стягнення у даній справі компенсаційних виплат, як і заперечень проти розрахунку позивача, надано суду не було.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, які не перевищують сум цих компенсаційних виплат, розрахованих судом за спірний період, суд вважає їх такими, що відповідають положенням чинного законодавства та умовам Договору, у зв`язку з чим позовні вимоги Підприємства про стягнення з Товариства 3 % річних у розмірі 3 915,16 грн. та інфляційних втрат у сумі 11 233,57 грн. також підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження, зокрема, вчасної оплати поставленого товару за Договором, наявності правових підстав для звільнення Товариства від відповідальності за неналежне виконання обов`язків за Договором чи добровільного погашення заявлених до стягнення та визнаних судом обґрунтованими сум грошових коштів.

За таких обставин, вимоги Підприємства у даній справі підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Пелет" (04060, місто Київ, вулиця Ризька, будинок 73-Г, офіс 7; ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 9-А; ) в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (03115, Україна, місто Київ, вулиця Святошинська, будинок 30; код ЄДРПОУ ВП 45530596) 127 404 (сто двадцять сім тисяч чотириста чотири) грн. 74 коп. основного боргу, 17 552 (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 05 коп. пені, 3 915 (три тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 16 коп. 3 % річних, 11 233 (одинадцять тисяч двісті тридцять три) грн. 57 коп. інфляційних втрат, а також 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 31.03.2026 року.

Суддя В.С. Ломака