ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

31.03.26 Справа № 917/563/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Семчук О.С., розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (, вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36022)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФЕРТАЙЛ" (, вул. Перемоги,16, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавської області, 37200)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 18 988,94 грн,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФЕРТАЙЛ", заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 18 988,94 грн, з яких 18 876,60 грн - борг за спожиту активну електричну енергію за період з 01.09.2025 по 31.12.2025, 106, 56 грн - 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії та 5,78 грн - інфляційні нарахування.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно частини 1, 2 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, загальний розмір судового збору має складати - 332,80 грн, а з врахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі - 266,24 грн.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Згідно переліку додатків до заяви доказ про сплату судового збору заявником не зазначений.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частина 1 статті 153 ГПК України передбачає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФЕРТАЙЛ" заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 18 988,94 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів у порядку, визначеному статтею 257 ГПК України.

Суддя Олена СЕМЧУК