РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026Справа № 910/15126/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс»

про стягнення 10 791,43 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс» (далі - ТОВ «Крафт Фінанс», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 10791,43 грн за договором зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 04.05.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині своєчасної сплати вартості наданих послуг зі зберігання (закачування, відбору) природного газу, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість.

У позові АТ «Укртрансгаз» просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8 677,06 грн, пеню в сумі 308,16 грн, 3% річних у сумі 393,46 та інфляційні втрати в сумі 1 412,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 04.05.2018 між АТ «Укртрансгаз» (оператор) та ТОВ «Крафт Фінанс» (замовник) був укладений договір зберігання (закачування, відбору) природного газу № (далі - договір), за умовами якого оператор надає замовнику послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання йому доступу до потужності газосховища (газосховищ) на умовах, визначених у договорі, а замовник зобов`язується оплатити оператору вартість послуг на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 3.1 договору оператор надає такі види послуг (згідно з розділом IV Кодексу): річна потужність (п. 3.1.1); індивідуальні послуги на місяць: індивідуальний робочий обсяг на місяць; індивідуальна потужність закачування на місяць; індивідуальна потужність відбору на місяць (п. 3.1.2); індивідуальні послуги на добу наперед: індивідуальна потужність закачування на добу наперед; індивідуальна потужність відбору на добу наперед (п. 3.1.3).

Згідно з п. 3.2 договору види послуг (крім послуг, зазначених у підпункті 3.1.3), їх обсяг та строки їх надання за цим договором визначаються у додатку 1 до договору (заявка на розподіл потужності). Розподілений обсяг послуг зазначається оператором у графі "Розподілений обсяг" додатку 1 до договору за результатами процедури розподілу потужності. Заявка на розподіл потужності, надана оператору замовником, є безвідкличною пропозицією з часу закінчення передбаченого Кодексом строку її подання.

У п. 3.3 договору визначено, що зобов`язання з оплати річної потужності та/або індивідуальних послуг на місяць виникають у момент надходження на адресу замовника підписаної оператором заявки на розподіл потужності (додаток 1 до цього договору) з урахуванням строків оплати визначених у пункті 6.4 цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг відповідно до умов договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що вартість послуг розраховується відповідно до тарифів та коефіцієнтів, що встановлюються регулятором. Тарифи та коефіцієнти є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності рішенням регулятора про їх встановлення і додаткового письмового погодження сторін не потребують. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами договору (п. 6.3 договору).

Згідно з п. 6.4 договору оплата вартості послуг при замовленні річної потужності та/або індивідуальної послуги на місяць здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів у сумі вартості послуг за газовий місяць на рахунок оператора на умовах 100-відсоткової попередньої оплати за п`ять банківських днів до початку місяця, у якому будуть надаватися послуги. Відповідно до розділу IX Кодексу замовник сплачує оператору вартість послуг незалежно від фактичного використання розподіленої потужності.

Відповідно до п. 6.12 договору послуги, що надаються за цим договором у звітному місяці, крім випадку, визначеному у пункті 3.15, оформлюються двосторонніми актами наданих послуг між оператором і замовником до 12 числа місяця, наступного за звітним.

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.03.2028. Права та обов`язки сторін за договором настають за умови настання відкладальної обставини (згідно ч. 1 ст. 212 ЦКУ), а саме: введення в дію затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища (п. 10.1 договору)

Дослідивши зміст вказаного правочину, суд встановив, що сторони уклали договір зберігання, правовий режим якого визначено главою 66 Цивільного кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Також у відповідності до розділу ІV Кодексу газосховищ оператор газосховища надає послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, укладеного між оператором та замовником, та на умовах, визначених цим Кодексом. Типова форма договору зберігання (закачування, відбору) природного газу затверджується Регулятором та публікується на вебсайті оператора газосховища.

На підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу оператор газосховища надає замовникам наступні послуги: 1) річна потужність; 2) індивідуальні послуги на місяць: індивідуальний робочий обсяг на місяць; індивідуальна потужність закачування на місяць; індивідуальна потужність відбору на місяць; 3) індивідуальні послуги на добу наперед: індивідуальна потужність закачування на добу наперед; індивідуальна потужність відбору на добу наперед.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги зі зберігання природного газу у період з листопада 2023 року по листопад 2024 року в обсязі 40,360 тис.куб.м. на загальну суму 8 677,06 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг.

Зазначені акти надання послуг були підписані тільки з боку позивача. У той же час матеріали справи містять докази направлення цих актів на адресу місцезнаходження відповідача, який доказів мотивованої відмови від підписання актів або заперечень до наявних у них відомостей не надав.

За таких обставин факт відсутності підпису представника відповідача в актах наданих послуг не є підставою для висновку щодо невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором зі зберігання природного газу.

Перевіривши розрахунки вартості наданих позивачем послуг, суд встановив, що вони відповідають вимогам, встановленим Кодексом газосховищ та договором, здійснені з урахуванням тарифів, передбачених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.06.2022 № 656 «Про встановлення тарифів послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз», з огляду на що визнаються судом обґрунтованими.

Разом з цим судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання з оплати послуг за зберігання природного газу не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 8 677,06 грн за період з листопада 2023 року по листопад 2024 року.

При цьому з довідки № 1001ВИХ-25-6275 від 19.11.2025 щодо обсягу природного газу ТОВ «Крафт Фінанс» в ПСГ АТ «Укртрансгаз» вбачається, що на рахунку зберігання замовника послуг в період з 01.12.2024 по теперішній час природний газ не обліковується.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Оскільки доказів належної сплати боргу відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення вартості наданих послуг за зберігання природного газу в сумі 8 677,06 грн підлягають задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 308,16 грн, нараховану за порушення договірного зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У п. 7.5 договору сторони погодили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених договором, замовник додатково сплачує оператору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 7.5 розділу VІІ Типового договору зберігання (закачування, відбору) природного газу у разі порушення замовником строків оплати, передбачених договором, замовник додатково сплачує оператору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За таких обставин, враховуючи підтверджений факт прострочення відповідачем зобов`язання зі своєчасної оплати послуг, суд вважає, що вимоги про нарахування штрафних санкцій заявлені позивачем правомірно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, господарський суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 308,16 грн підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 1 412,75 грн та 3% річних у сумі 393,46 грн суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту статей 612, 625 Цивільного кодексу України вбачається, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Із наведених норм права слідує, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку, що нарахування позивачем матеріальних втрат є правомірним.

Здійснивши перевірку наведених позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних в межах заявлених періодів, суд дійшов висновку, що вони є арифметично правильними, а відтак, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс» про стягнення 10 791,43 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс» (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 3, ідентифікаційний код 40106036) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ідентифікаційний код 30019801) заборгованість у сумі 8 677 (вісім тисяч шістсот сімдесят сім) грн 06 коп., пеню в сумі 308 (триста вісім) грн 16 коп., інфляційні втрати в сумі 1 412 (одна тисяча чотириста дванадцять) грн 75 коп., 3% річних у сумі 393 (триста дев`яносто три) грн 46 коп. та судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Повне рішення складене 20 березня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.