УХВАЛА

м. Київ

18.03.2026Справа № 910/5426/25
За заявою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

від заявника Гончаренко Б.О.,

від боржника не з`явилися,

розпорядник майна не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 заяву Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України про відкриття провадження у справі про банкрутство залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство шляхом подання до суду інформації про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

05.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про участь у справі.

09.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України про усунення недоліків із зазначенням відповідної інформації.

12.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Денчука Олександра Миколайовича про участь у справі.

12.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражної керуючої Курочкіни Оксани Олегівни про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 05.06.2025. Встановлено арбітражному керуючому Боднарчуку Станіславу Ярославовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1189 від 24.07.2013), визначеному автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, строк до 03.06.2025 для подачі до суду заяви про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978) у порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 відкладено підготовче засідання на 17.07.2025.

23.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України в заявник просив призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого з числа арбітражних керуючих, хто самостійно звернувся із заявою про участь у справі № 910/5426/25, надавши перевагу тому, хто виявив бажання та подав заяву першим.

14.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Палія Олександра Петровича про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві задоволено частково. Ухвалу господарського суду м. Києва від 17.07.2025р. у справі №910/5426/25 скасовано, а справу №910/5426/25 скеровано до господарського суду м. Києва для вирішення питання щодо порушення провадження про банкрутство ТОВ "Мегатара".

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2025 справу № 910/5426/25 передано судді Мандичеву Д.В. на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2025 прийнято до свого провадження справу № 910/5426/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара". Призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 10.12.2025.

28.11.2025 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про участь у справі про банкрутство.

03.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС щодо розміру заявленої заборгованості та її деталізованого розрахунку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.12.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978). Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978) у розмірі 61 569 927,59 грн. (36 033 511,42 грн. основний борг, 25 536 416,17 грн. штрафні санкції). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978) Здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978) за номером 77921 від 12.12.2025р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатара" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1, ідентифікаційний номер 37095978) арбітражного керуючого Боднарчука Станіслава Ярославовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1189 від 24.07.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 11.02.2026 р.

31.12.2025 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами до боржника на суму 26 119 218,35грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 прийнято заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання кредитором боржника на суму 26 119 218,35 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 11.02.2026.

04.02.2026 до суду надійшло клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про долучення документів до матеріалів справи.

11.02.2026 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою попереднього засідання від 11.02.2026 визнано кредитором у справі № 910/5426/25 по відношенню до боржника: - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами на суму 87 797 481,94 грн., з яких 108 336,00 грн. вимоги першої черги, 36 033 511,42 грн. вимоги третьої черги, 51 655 634,52 грн. вимоги шостої черги. Визначено дату підсумкового засідання на 18.03.2026.

11.02.2026 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про долучення доказів, зокрема, Наказу про інвентаризацію та протокол інвентаризаційної комісії.

У судове засідання, призначене на 18.03.2026, з`явився представник ініціюючого кредитора.

Cудом встановлено, що розпорядником майна подано Наказ від 29.01.2026 про утворення комісії та проведення інвентаризації майна боржника, а також Протокол інвентаризаційної комісії за результами проведення інвенатризації майна боржника.

За результатами проведення інвентаризації майна боржника розпорядником майна складений та поданий до господарського суду Протокол інвентаризаційної комісії.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначається Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 (надалі Положення).

Згідно з пунктом 4 розділу І Положення проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (далі - керівник підприємства), який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної комісії господарського товариства. У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Пунктом 14 розділу ІІ Положення визначено, що інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами), для первинних документів з урахуванням обов`язкових реквізитів та вимог, передбачених цим Положенням. Матеріали інвентаризації можуть бути заповнені як рукописним способом, так і за допомогою електронних засобів обробки інформації.

Відповідно до пункту 15 розділу ІІ Положення інвентаризаційні описи застосовуються для фіксування наявності, стану та оцінки активів підприємства та тих активів, які належать іншим підприємствам і обліковуються поза балансом. В акті інвентаризації фіксуються наявність готівки, грошових документів, бланки документів суворої звітності, фінансових інвестицій, а також повнота відображення грошових коштів на рахунках у банку (реєстраційних рахунках), дебіторської та кредиторської заборгованостей, зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат і доходів майбутніх періодів, забезпечень (резервів), які створюються відповідно до вимог національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку у державному секторі, міжнародних стандартів та інших актів законодавства.

Пунктом 5 розділу І Положення визначено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Згідно з пунктом 6 розділу І Положення суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов`язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов`язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об`єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов`язання (непередбачені активи та зобов`язання) підприємства (застави, гарантії, зобов`язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розпорядником майна арбітражним керуючим Бондарчуком С.Я. не у повному обсязі проведено інвентаризацію майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатара» з урахуванням зазначених приписів Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014.

За приписами частини третьої статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

За частиною першою статті 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частин першої, другої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 49 КУзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, саме суд у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.

За статтею 1 КУзПБ банкрутство це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури; боржник юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 205 Господарського кодексу України (далі ГК України) у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Під ліквідацією розуміється припинення боржника, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку КУзПБ вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до частини першої статті 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Тож завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі. При винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає стаття 205 ГК України, відповідно до положень частини четвертої якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

За загальним правилом умовою переходу до ліквідаційної процедури є перевищення пасивів боржника над активами, що випливає з аналізу відомостей фінансово-господарської боржника, наданих суду у звіті розпорядника майна або рішенні зборів кредиторів (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 918/420/16, від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16, від 29.07.2021 у справі № 913/401/20, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19).

При цьому, наявність рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури та звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника.

Підставою для визнання боржника банкрутом є недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів, що встановлюється судом шляхом зіставлення активів і пасивів боржника. Без встановлення фінансового стану боржника (зазначення конкретних показників, що відображають наявність фінансових ресурсів), наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, без перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Матеріли справи не містять доказів проведення розпорядником майна фінансового аналізу підприємства, відомостей про проведення інвентаризації Товариства, аналізу активу та пасиву, а також звіту про направлення запитів щодо пошуку майна для проведення аналізу активу та пасиву.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи у підсумковому засіданні.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 216, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи у попередньому засіданні на 15.04.26 о 12:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

2. Розпоряднику майна подати суду у строк до 10.04.2026 (включно)

- надати до суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства із долученням відповідних запитів до державних органів, установ та організацій, направлених з метою виявлення майна боржника та відповідей на них;

- відомості щодо проведеної інвентаризації у відповідності до Порядку проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів, визначеному Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 02.09.2014 року № 879, зареєстрованим Міністерством юстиції України 30 жовтня 2014 року за № 1365/26142;

- аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках;

-аналіз пасиву та активу боржника;

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та заявленим кредиторам.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Суддя Д.В.Мандичев