УХВАЛА

04.03.2026Справа № 910/1268/26
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «ПЕРЕМОГА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛКРАФТ»

про визнання недійсним розрахунку по оренді від 31.01.2023,

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛКРАФТ»

до Приватного сільськогосподарського підприємства «ПЕРЕМОГА»

про стягнення 1 691 640,03 грн,

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛКРАФТ» до Приватного сільськогосподарського підприємства «ПЕРЕМОГА» про стягнення 1 691 640,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 23/04/21СГ-2 від 23.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1268/26, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), у закритому режимі. Встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень, а також заяв/клопотань.

26.02.2026 до суду від відповідача надійшли:

- відзив на позовну заяву;

- клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи;

- клопотання про витребування доказів;

- клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 справу № 910/1268/26 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 01.04.2026.

02.03.2026 до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛКРАФТ» про визнання недійсним розрахунку по оренді с/г техніки за січень 2023 року від 31.01.2023, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛКРАФТ» та Приватним сільськогосподарським підприємством «ПЕРЕМОГА».

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 46 та ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За приписами ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З аналізу даної норми вбачається, що в поняття зустрічного позову входять дві ознаки. По-перше, зустрічний позов є самостійним позовом, який так само може бути пред`явлений окремо від первинного позову, отже можна зробити висновок, що він повинен задовольняти всі умови, що ставляться до звичайних позовів. По-друге, зустрічний позов - один із засобів захисту відповідача проти вимог позивача, тому він повинен повністю або частково унеможливити задоволення первинного позову.

При цьому, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18.

Відзив подається до суду у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 було відкрито провадження у справі № 910/1268/26 та, з-поміж іншого, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 11.02.2026 про відкриття провадження у справі № 910/1268/26 доставлена до електронного кабінету Приватного сільськогосподарського підприємства «ПЕРЕМОГА» 11.02.2026 о 18:34 год (дата отримання судом інформації про доставлення документа - 12.02.2026 о 10:57 год).

Відтак, з урахуванням приписів п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, вищевказана ухвала вважається врученою відповідачу - 12.02.2026 та з 13.02.2026 починається відлік встановленого п`ятнадцятиденного строку на подання відзиву на позовну заяву, який сплив 27.02.2026.

Натомість, зустрічна позовна заява у справі № 910/1268/26 сформована в системі Електронний Суд та подана відповідачем до суду 02.03.2026, тобто із пропуском строку, встановленого в ухвалі від 11.02.2026 для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, відповідачем не заявлено жодних клопотань про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову та не наведено жодних обґрунтувань такого пропуску.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення Приватному сільськогосподарському підприємству «ПЕРЕМОГА» поданої ним зустрічної позовної заяви.

При цьому, суд звертає увагу Приватного сільськогосподарського підприємства «ПЕРЕМОГА», що останнє не позбавлене права на звернення до суду за захистом свого порушеного права шляхом подання позовної заяви на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 46, 180, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства «ПЕРЕМОГА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛКРАФТ» про визнання недійсним розрахунку по оренді с/г техніки за січень 2023 року від 31.01.2023 з доданими документами повернути заявнику.

Оскільки зустрічний позов подано до суду в електронній формі через систему Електронний Суд, у паперовій формі заявнику даний зустрічний позов не повертається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.03.2026 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.Ю. Трофименко