ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4256/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/4256/25

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, );

до відповідача Приватного підприємства фірми ,,Баймед (65017, м. Одеса, вул. Єфімова, 13, кв. 1А, );

про стягнення 149 564,80 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Бондар А. Г.;

від відповідача: не з`явився:

В С Т А Н О В И В:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (Позивач, Орендодавець) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства фірми ,,Баймед (Відповідач, Орендар), в якій просить стягнути неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 149 564,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог Департамент комунальної власності Одеської міської ради посилається на прострочення відповідачем зобов`язань за договором оренди від 01.08.2006 № 147/06 (далі - договір оренди) щодо повернення об`єкта оренди в період з 01.07.2024 по 16.07.2025.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 (суддя Лічман Л. В.) відкрито провадження у справі № 916/4256/25, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на та призначено судове засідання на 25.11.2025 о 11:30.

В судовому засіданні від 25.11.2025 було оголошено перерву на 23.12.2025 о 11:00.

04.12.2025 за вх.№38807/25 господарський суд одержав від позивача додаткові пояснення.

У зв`язку з відрахуванням наказом голови суду №28-к від 16.12.2025 судді Лічмана Л. В. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України №942/2025 від 13.12.2025 "Про призначення судді", статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України та на виконання п. 10.6.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 №17-01/2025, з метою дотримання строків визначених ГПК України, на підставі розпорядження керівника апарату суду №315 від 16.12.2025 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/4256/25 та праву передано на розгляд судді Деркач Т. Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2025 справу № 916/4256/25 прийнято до провадження суддею Деркач Т. Г. та призначено судове засідання на 19.01.2026 о 09:30 із викликом представників сторін у судове засідання.

У судовому засіданні 19.01.2026 за участю представника позивача, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою відкладено судове засідання на 09.02.2026 о 12:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 09.02.2026 за участю представника позивача, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою відкладено судове засідання на 05.03.2026 о 10:15, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 05.03.2026 за участю представника позивача, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою відкладено судове засідання на 11.03.2026 о 11:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 11.03.2026, за участю представника позивача, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача

Унаслідок невиконання Відповідачем зобов`язань за договором та невиконання рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі № 916/3190/24 щодо своєчасного повернення об`єкта оренди, позивач нарахував останньому неустойку у розмірі 149 564,80 грн за період 01.07.2024 16.07.2025.

Обставини справи встановлені судом

Приватному підприємству фірмі «Баймед» згідно з договором оренди, укладеним з Комунальною установою міська клінічна лікарня № 1, надано у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загально площею 18,0 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 38, строком до 25.07.2007.

Додатковою угодою від 26.07.2011 до договору сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору до 26.07.20212 та внесено зміни у частинні розрахунку орендної плати за місяць.

Додатковою угодою від 01.02.2013 до договору змінено назву орендодавця на «Комунальне підприємство «Одесфарм» та продовжено термін дії договору оренди до 26.07.2013.

Додатковою угодою від 16.07.2013 до договору сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору до 25.07.2014 та внесено зміни у частинні розрахунку орендної плати за місяць.

Додатковою угодою від 01.09.2014 до договору сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору до 25.07.2015 та внесено зміни у частинні розрахунку орендної плати за місяць.

Додатковою угодою від 06.08.2015 до договору сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору до 27.07.2016 та внесено зміни у частинні розрахунку орендної плати за місяць.

Додатковою угодою від 28.07.2016 до договору сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору до 28.07.2017 та внесено зміни у частинні розрахунку орендної плати за місяць.

Додатковою угодою від 09.08.2017 до договору сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору до 28.07.2018 та внесено зміни у частинні розрахунку орендної плати за місяць.

Додатковим договором № 1 від 20.07.2018 про внесення змін до договору змінено назву орендодавця на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради», сторонами досягнуто згоди про продовження строку дії договору на 1 рік з 20.07.2018 до 20.07.2019.

Позивач зазначає, що вказані факти не потребують повторного доказування у межах цієї справи, оскільки були предметом дослідження та встановлені судом під час розгляду справи № 916/3190/24 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Приватного підприємства фірми «Баймед» про виселення та стягнення неустойки.

Відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі № 916/3190/24, яке набрало законної сили 14.02.2025 позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Приватного підприємства фірма «БАЙМЕД» про виселення та стягнення 282 519,85 грн задоволено частково, виселено Приватне підприємство фірма «БАЙМЕД» з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 18,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 38, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, та стягнуто з Приватного підприємства фірма «БАЙМЕД» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 208 938,44 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, 6 162,08 грн, витрат зі сплати судового збору.

З метою примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі № 916/3190/24, державним виконавцем Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04.04.2025 відкрито виконавче провадження за номером № 77720178. 16.07.2025 року здійснено вихід державного виконавця за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 38 та встановлено, що ПП «Баймед» з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 18 кв.м. виселено. Майно в приміщенні відсутнє. Вказане підтверджується актом державного виконавця від 16.07.2025.

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання зобов`язань щодо повернення об`єкта оренди, яка нарахована у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення за період з 01.07.2024 по 16.07.2025 та становить 149 564,80 грн.

Позивач наголошує, що правом щодо стягнення неустойки, як штрафної санкції за прострочення повернення об`єкта, наділений виключно Орендодавець, в даному випадку Позивач, оскільки наслідки невиконання обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві регламентує ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вказаної норми, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Висновки суду

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Суд встановив, що між орендарем та орендодавцем на підставі договору № 14-06 від 27.09.2006 виникли правовідносини оренди.

Як встановлено судом, Департамент комунальної власності Одеської міської ради на підставі Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 17.03.2021 № 137-VIII, реалізуючи свої функції у сфері здійснення претензійно-позовної роботи з питань, реалізацією повноважень у сфері управління об`єктами комунальної власності має право звертатися до суду за захистом порушених прав, щодо усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні майном.

18.07.2024 Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про виселення Приватного підприємства фірми ,,Баймед з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 18,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 38, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та стягнення з Приватного підприємства фірма ,,Баймед на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 282 519,85 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково. Виселено Приватне підприємство фірма БАЙМЕД з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 18,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 38, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Стягнуто з Приватного підприємства фірма БАЙМЕД на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 208 938,44 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, 6 162,08 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що з метою примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі № 916/3190/24, державним виконавцем Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04.04.2025 відкрито виконавче провадження за номером № 77720178. 16.07.2025 року здійснено вихід державного виконавця за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 38 та встановлено, що ПП «Баймед» з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 18 кв.м. виселено. Майно в приміщенні відсутнє. Вказане підтверджується актом державного виконавця від 16.07.2025.

Статтею 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 Цивільного кодексу України та статті 216 Господарського кодексу України.

Тобто, неустойка згідно із частиною другої статті 785 Цивільного кодексу України розглядається як законна неустойка і застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди).

Водночас неустойка за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

В даному випадку суд встановив, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення орендованого майна та оформлення процедури такого повернення шляхом підписання акта приймання-передачі нерухомого майна після закінчення строку дії договору оренди.

Доказів виконання відповідачем рішення суду у справі № 916/3190/24, а саме: повернення об`єкту оренди відповідач суду не надав, доказів вчинення орендодавцем (Департаментом комунальної власності Одеської міської ради) дій, спрямованих на ухилення від прийняття об`єкта оренди від орендаря після закінчення строку дії договору, або ухилення орендодавця від підписання акта приймання-передачі майна матеріали справи також не містять, і відповідачем такі докази не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність у позивача правових підстав для нарахування відповідачу неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна.

Щодо запропонованого позивачем розрахунку неустойки.

Як вбачається із розрахунку позивача, неустойку нараховано за період з 01.07.2024 по 16.07.2025 у розмірі 149 564,80 грн.

Перевіривши наданий розрахунок стягуваної суми неустойки, який здійснений за період з 01.07.2024 по 16.07.2025, суд встановив, що його здійснено з безпідставним врахуванням сум ПДВ.

Неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, встановлена ч. 2 ст. 785 ЦК України, безумовно, є штрафною санкцією, яка передбачена ст. 230 ГК України, та відповідно до ст. 185 ПКУ не є об`єктом оподаткування та нарахування ПДВ.

Суд вважає, що при розрахунку розміру неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 по справі № 916/1319/19.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 27.05.2025 у справі № 904/8325/21 зазначив, що з моменту припинення договору оренди та до часу повернення орендарем майна, орендодавець має право здійснити нарахування неустойки відповідно до положень частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України у розмірі подвійної плати за найм речі, тобто орендної плати. При цьому розмір такої неустойки має розраховуватися виходячи із розміру орендної плати станом на день припинення договору оренди майна.

З огляду на вказані обставини, суд здійснив власний розрахунок неустойки за період з 01.07.2024 по 16.07.2025 з урахуванням орендної ставки, яка була застосована при розрахунку неустойки у справі № 916/3190/24, а саме: 2 974,70 грн.

Так, за розрахунком суду розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача без урахування ПДВ, становить 74 463,46 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

За приписами ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 498,70грн.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірма БАЙМЕД (65017, Одеська обл., м. Одеса, вул. Єфімова, буд. 13, кв. 1 А; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 74 463,46 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, 1 507,54 грн витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 11 березня 2026 р.

Суддя Т.Г. Деркач