ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 908/3151/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,

представників учасників справи:

позивача - не з`явився,

відповідача - Кулешова Л. В. (адвокат), Мельников Д. О. (самопредставництво),

третьої особи 1 - не з`явився,

третьої особи 2 - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Нікопольського управління захисних масивів дніпровських водосховищ

на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025,

за позовом Нікопольського управління захисних масивів

дніпровських водосховищ

до Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

про розірвання договору та зобов`язання здійснити перерахунок

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенергоальянс";

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Нікопольське управління захисних масивів дніпровських водосховищ (далі- Управління, позивач, скаржник) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" [змінено організаційно-правову форму юридичної особи на Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго"] (далі -АТ "Запоріжжяобленерго", Товариство, відповідач) про розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 23.03.2023 № 25 (далі - Договір), укладеного між сторонами спору з 01.01.2023 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих обсягів розподіленої електричної за об`єктами споживання згідно з заявою-приєднання від 23.03.2023 (Додаток № 1) до Договору на такі показники: січень 2023 року - 0 кВт/год; лютий 2023 - 0 кВт/год; березень 2023 -0 кВт/год; квітень 2023 року - 0 кВт/год; травень 2023- 0 кВт/год.

1.2. В обґрунтування позовних вимог Управління посилалося на те, що Договір розподілу електричної енергії, укладений між сторонами на виконання умов пункту 2.4 договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2023 № 02.01.2023-1Е [укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенергоальянс" (далі - ТОВ "Газенергоальянс", третя особа 1)]. Підставою для здійснення перерахунку обсягів розподіленої електричної енергії позивач визначив ту обставину, що території, на яких розташовані об`єкти споживання електричної енергії у період за який відповідач здійснив нарахування обсягів розподіленої електричної розташовані на території Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади, яка у спірний період нарахування вже була під окупацією РФ.

1.3. Позивач вважає, що ТОВ "Газенергоальянс" у актах приймання передачі електричної енергії та у рахунках зазначало додаткові об`єми переданої електричної енергії, переданої на окуповані території Запорізької області. Згідно з наданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, третя особа 2) відповіддю, відповідач, як оператор системи розподілу / комерційного обліку мав обов`язок визначати обсяги споживання електричної енергії у 2023 році відповідно до вимог Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України 13.04.2022 № 148 (далі - Положення № 148). Зокрема, визначати обсяги споживання на окуповані території рівними нулю.

1.4. За твердженням позивача, на протязі 2023 року він не узгодив та не підписав із оператором системи розподілу/комерційного обліку (АТ "Запоріжжяобленерго") жодного акта приймання передачі наданих послуг, оскільки відповідач фактично не підтвердив надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії та послуг комерційного обліку на виробничі об`єкти позивача, які розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області.

1.5. Правовими підставами для розірвання Договору позивач визначив недійсність договору з огляду на невідповідність його вимогам частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII).

2. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 (суддя Давиденко І. В.) у справі № 908/3151/23, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 (колегія суддів: Мороз В. Ф., Верхогляд Т. А., Чередко А. Є.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

2.2. Судові рішення мотивовано тим, що вимоги позивача про розірвання спірного Договору в судовому порядку, за відсутності для цього достатніх правових підстав у розумінні положень статей 651, 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є необґрунтованими. Зокрема, суди дійшли висновку, що відповідач в умовах воєнного стану на території України та окупації частини території Запорізької області (де розміщені потужності позивача) не має фізичної можливості провести технічні заходи щодо припинення послуги з розподілу електричної енергії споживачу, провести обстеження об`єктів споживача на предмет їх підключення до електричних мереж, у т.ч. і підтвердження фактичного пошкодження / руйнування електроустановки та зняття показів засобу комерційного обліку електричної енергії, оскільки такі дії безпосередньо ставлять під загрозу життя, здоров`я та безпеку працівників відповідача. Про означені обставини відповідач неодноразово повідомляв позивача.

2.3. Поряд із тим, позивач не надав суду доказів: підтвердження того, що ним застосовані усі можливі заходи по знеструмленню електрообладнання та недопущенню крадіжки електроенергії третіми особами, а також дії по врегулюванню спірного питання спільно із оператором системи; щодо своєчасного подання інформації відповідачу, як оператору системи про настання обставин непереборної сили та про неможливість виконання своїх договірних зобов`язань, що, у свою чергу, унеможливило прийняття вчасних та необхідних заходів задля знеструмлення об`єктів позивача.

2.4. Також, суди виснували, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин щодо обов`язку відповідача здійснити перерахунок обсягів за спірний період на рівні нуля. Так, за висновком суду, враховуючи надані споживачем акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за січень, лютий, березень, квітень та травень 2023 року, а також за відсутності у позивача підстав передбачених абзацом 3, 4 підпункту 2 пункту 9 Положення № 148, доводи позивача про необхідність здійснення перерахунку за спірний період на рівні нуля є необґрунтованими.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями Управління звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.2. Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.2.1. За твердженням скаржника, судами попередніх інстанцій проігноровано висновок Верховного Суду викладений у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23, зокрема, щодо застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону Закон № 1207-VII (у контексті розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 цього Закону) та який підлягає застосуванню у даній справі через подібність правовідносин.

4.3. У цьому контексті скаржник вказує, що суди першої та апеляційної інстанції безпідставно не надали оцінки доводам позивача в частині законодавчо-визначеної заборони на період тимчасової окупації переміщення товару (електроенергії) з іншої території України на тимчасово окуповану територію лініями електропередач. Тобто повну неможливість відповідача здійснювати переміщення електричної енергії на тимчасово окуповані території, у т.ч. і неможливість введення обліку відповідачем, як оператором системи та третьою особою 1, як постачальником, обсягів переданої електричної енергії на потужностях позивача, які перебувають під окупацією. З огляду на що, безпідставно не застосували до спірних правовідносин положення статей 13 та 131 Закону № 1207-VII.

4.4. Також за твердженням позивача, суди першої та апеляційної інстанції порушили норми процесуального права, зокрема: статті 13, 14, 73, 76, 79 ГПК України, оскільки судами не застосовано стандартів доказування "вірогідність доказів", а також не враховані висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 16.04.2020 у справі № 804/330/17, від 15.08.2019 у справі № 281/459/17, від 24.10.2019 у справі № 761/14626/17 від 24.10.2019 у справі № 295/7219/16-а, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/ 17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

4.5. На переконання скаржника, поза увагою судів першої та апеляційної інстанції залишилися висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 16.12.2021 у справі № 923/560/17, від 10.11.2020 у справі № 910/11504/21, від 17.01.2023 у справі № 914/3300/21, зокрема: щодо застосування закону, як акта, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт.

4.6. Крім того, позивач вказує, що суди повністю проігнорували положення пункту 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148 (далі - Положення № 148) за умовами якого, відповідач, як оператор системи комерційного обліку, не маючи технічної та фактичної можливості надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, при визначенні обсягів споживання електричної енергії протягом 2023 року, мав обов`язок визначати обсяги споживання рівними нулю.

4.7. За твердженням позивача, суди у вирішенні вимог про розірвання договору неправильно застосували положення частини другої статті 634 ЦК України та частини п`ятої статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) без урахування висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 26.06.2018 у справі № 922/2883/16, від 31.10.2018 у справі № 916/170/18, від 10.02.2021 у справі № 908/288/20 (у контексті того, що суд має право встановити у рішенні дату зміни або розірвання договору, яка може бути іншою, ніж дата набрання чинності рішенням суду).

4.8. Поза увагою судів залишися обставини, що позивач фізично не отримував та не отримує електричну енергію за публічним договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 23.03.2023 саме внаслідок вибуття об`єктів нерухомого майна з його володіння та користування у зв`язку з окупацією території на якій вони перебувають. При цьому відповідач на порушення Положення № 148, безпідставно нарахував обсяги розподіленої електричної за об`єктами споживання згідно з заявою-приєднання від 23.03.2023 (Додаток № 1) до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №25 від 23.03.2023 року за січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року. При цьому, відповідач також не спроможний виконувати свої обов`язки за Договором в частині надання послуг з розподілу електричної енергії та її достовірного обліку в період воєнного стану, що, у свою чергу істотно порушує інтереси позивача та, відповідно, є підставою для його розірвання.

4.2. Доводи інших учасників справи

4.2.1. АТ "Запоріжжяобленерго" у відзиві на касаційну скаргу не погоджується з доводами Управління, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

5. Касаційне провадження

5.1. Склад судової колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду змінювався, що підтверджується протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 та від 13.11.2025, які наявні у матеріалах справи.

5.2. Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2025, зокрема, зупинено касаційне провадження у справі № 908/3151/23 за касаційною скаргою Управління на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

5.3. Постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" залишено без задоволення, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023, у справі № 908/1162/23 залишено без змін.

5.4. Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2025 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою Управління на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 908/3151/23 та призначено розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду.

5.5. Разом із тим під час вивчення матеріалів справи № 908/3151/23 колегія суддів установила, що на підставі частини 3 статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2025 було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 280/5808/23 з метою відступу від сформульованого в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 та в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23.

5.6. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.12.2025, зокрема оголошено перерву у розгляді касаційної скарги Управління на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 908/3151/23 без визначення дати наступного судового засідання.

5.7. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 22.01.2026 справу № 280/5808/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський пух Україна" до Запорізької митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський пух Україна" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 повернуто відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.

5.8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.02.2026 повідомлено учасників справи, що наступне судове засідання у справі № 908/3151/23 за касаційною скаргою Управління на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відбудеться 05.03.2026 об 11:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 302.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Між ТОВ "Газенергоальянс" (постачальник) та Управлінням (споживач) 24.01.2023 укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 02.01.2023-1Е за умовами, якого постачальник продає ДК 021:2015 код 09310000-5 - Електрична енергія (електричну енергію) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1).

6.2. У пункті 2.3 договору постачання електричної енергії визначено, що місце постачання електричної енергії визначається у заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

6.3. За умовами пункту 2.4 договору постачання електричної енергії обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

6.4. Суди встановили, що 24.01.2023 позивач підписав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком № 1 до договору та додаток № 3, в якій споживач визначив перелік об`єктів, для здійснення постачання електричної енергії.

6.5. У пункті 4 заяви-приєднання визначено найменування оператора, із яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії: AT "ДТЕК "Дніпровські електромережі", АТ "Запоріжжяобленерго".

6.6. У пункті 5 заяви-приєднання визначений ЕІС-код як суб`єкта ринку електричної енергії, присвоєний відповідним системним оператором ТОВ "Газенергоальянс" - 56X90N.

6.7. У подальшому між ТОВ "Газенергоальянс" та Управлінням укладені додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2023 № 1 від 24.01.2023, від 25.01.2023 № 2 від 01.05.2023 №3, від 02.05.2023 № 4, від 15.05.2023 № 5, від 12.07.2023 № 6, від 04.08.2023 № 7.

6.8. На виконання вимог пункту 2.4 договору постачання електричної енергії між АТ "Запоріжжяобленерго" (оператор системи) та Управлінням (споживач) 23.03.2023 укладений Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 25 та договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 23.03.2023 № 25 р для Запорізької області.

6.9. Даний договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, як послуги оператора системи (пункт 1.1 Договору).

6.10. Умовами пункту 2.1 Договору визначено, що оператор системи надає Управлінню послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексу системи розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в "Паспорті точки розподілу" за об`єктом споживача... ", який є Додатком № 2 та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

6.11. У розділі 3 Договору сторонами узгоджений порядок обліку електричної енергії.

6.12. Пунктом 11.1 визначено, що цей Договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє до 31.12.2023. Сторони домовились, що відповідно до статті 631 ЦК України умови, цього Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діє з 01.01.2023. Договір може бути розірваний в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

6.13. У Заяві-приєднання, яка є Додатком № 1 до Договору визначений перелік об`єктів (точок доступу) у Запорізькій області, який у повній мірі відповідає переліку визначеному у договорі постачання електричної енергії, зокрема:

- ПС 35/6 "Компресорна" Ввод 1 35 кВ Кам`янська компресорна станція, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Набережна, 187, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z027;

- ПС 35/6 "Компресорна" Ввод 2 35 кВ Кам`янська компресорна станція, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Набережна, 187, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z595;

- ПС 35/6 "Білозірська насосна" Ввод 1 6кВ Білозірська насосна станція, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Першотравневі 2Б, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z938;

- ПС 35/6 "Білозірська насосна" Ввод 2 6кВ Білозірська насосна станція, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Першотравневі 2Б, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z31U;

- Кам`янська компресорна станція ЗНОМ, м. Кам`янка-Дніпровська вул. Набережна, 187, ЕІС-код точки (точок) комерційного обліку 62Z286.

6.14. На виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу позивачем ТОВ "Газенергоальянс" складені акти прийняття-передавання товарної продукції та рахунки, зокрема:

- акт від 01.03.2023 № 7/2 за спожиту електричну енергію за січень 2023 року у кількості 658 313 кВт*год на суму 3 357 389,72 грн з ПДВ;

- акт від 09.03.2023 № 7/1 за спожиту електричну енергію за лютий 2023 року у кількості 829 120 кВт*год на суму 4 228 503,71 грн з ПДВ;

- акт від 11.04.2023 № 5/1 за спожиту електричну енергію за лютий 2023 року у кількості 675 667 кВт*год на суму 3 445 894,94 грн з ПДВ;

- акт від 29.05.2023 № 5/2 за спожиту електричну енергію за лютий 2023 року у кількості 291 766,995400 кВт*год на суму 1 488 008,78 грн з ПДВ;

- акт від 12.06.2023 № 1/8 за спожиту електричну енергію за березень 2023 року у кількості 344 879,058 кВт*год на суму 1 758 879,75 грн з ПДВ;

- акт від 29.05.2023 № 1/1 за спожиту електричну енергію за березень 2023 року у кількості 1 287 843,94 кВт*год на суму 6 567 991,22 грн з ПДВ.

6.15. Акти підписані та завірені печатками сторін без зауважень та заперечень.

6.16. Позивач, звертаючись до суду з позовом вказував, що отримавши у особистому кабінеті рахунки від АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (оператора системи на об`єктах Дніпропетровської області), які також сформовані на виконання умов Договорів про постачання електричної енергії та про розподіл електричної енергії, останній виявив факт включення ТОВ "Газенергоальянс" до актів приймання передачі електричної енергії додаткових об`ємів переданої електричної енергії на об`єкти, які знаходились на окупованій території Запорізької області. Які фактично позивачем, як споживачем не використовувалися.

6.17. Обставини фактичної неможливості АТ "Запоріжжяобленерго" надавати послуги з розподілу електричної енергії до окупованих територій Запорізької області також підтверджуються інформацією, розміщеною на офіційному сайті підприємства, за посиланням https://www.zoe.com.ua/news/ (датована від 17.02.2023), зокрема, "До уваги споживачів за об`єктами, розташованими на територіях, де ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією".

6.18. Позивач стверджує, що фактично виявив суттєві розбіжності щодо реального об`єму спожитої електричної енергії за 2023 рік із об`ємами, зазначеними у актах прийняття-передавання товарної продукції та рахунках, які складені третьою особою (ТОВ "Газенергоальянс").

6.19. Відповідач (АТ "Запоріжжяобленерго") заперечуючи проти позовних вимог вказує на те, що, як оператор системи, підтверджує, що у період з січня до травня 2023 року позивачем визначені обсяги споживання. Вказане підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції, які підписані зі сторони позивача. Зокрема, згідно з інформацією відповідача щодо обсягу споживання електричної енергії Управлінням, послуг з розподілу надано в обсязі 3 626 166 кВт/год (800 265 кВт/год у січні 2023 року, 760 564 кВт/год - у лютому 2023 року, 690 816 кВт/год-у березні 2023 року, 432 267 кВт/год-у квітні 2023 року, 942 254 кВт/год - у травні 2023 року).

6.20. Означену вище інформацію відповідач також підтверджує:

- актами прийняття-передачі послуг з розподілу за період січень 2023 року - травень 2023 року на загальну суму 589 157,37 грн;

- актами прийняття послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за договором розподілу за період січень 2023 року - травень 2023 року на загальну суму 210 470,38 грн.

6.21. Вказані акти складені відповідачем в односторонньому порядку та не підписані позивачем.

6.22. Суди також встановили, що 10.04.2023 листом №01-01/133 Нікопольське Управлінням звернулося до НКРЕКП, АТ "Оператор ринку" та АТ "Запоріжжяоблененрго", в якому просило надати відповідь, зокрема, чи здійснюється поставка української електричної енергії та чи виконується розподіл закупленої електричної енергії українського постачальника оператором розподілу - АТ "Запоріжжяоблененрго" на територію Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади, яка розташована на тимчасово окупованій території ?

6.23. Не отримавши відповіді на попереднє звернення, Управління повторно звернулося до відповідача із листами (запитами) від 03.05.2023 №01-01/146 та від 10.05.2023 № 01-01/151.

6.24. Відповідач листом від 17.05.2023 вих. № 007-67/2809 надав позивачу відповідь у якому зазначив, зокрема, за результатами розгляду листів № 01-01/133 та №01-01/146 від 03.05.2023 обсяги споживання електричної енергії визначаються відповідно до Положення № 148.

6.25. Також 23.05.2023 відповідач у відповідь на запит НКРЕКП, повідомив, що з 01.01.2019 є оператором системи розподілу та провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області (постанова НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415). Відповідно до переліку, Кам`янсько-Дніпровська міська територіальна громада знаходиться на тимчасово окупованій території. Послуга з розподілу електричної енергії за об`єктами споживачів, розташованих на території Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади, надається оператором системи розподілу на підставі чинних договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Взаємовідносини між АТ "Запоріжжяобленерго" та Управлінням урегульовані Договором від 23.03.2023 № 25, який є чинним. Електроживлення на об`єкт споживача ОРС не припинялося.

6.26. Позивач 23.08.2023 звернувся до НКРЕКП зі скаргою (вих. № 01-08/271) про порушення АТ "Запоріжжяобленерго" вимог пункту 9 Положення № 148, зокрема, при проведенні комерційного обліку спожитої Управлінням електричної енергії за об`єктами, які розташовані на тимчасово окупованих територіях Запорізької області протягом 2022 - 2023 років.

6.27. Також позивач 23.08.2023 звернувся до відповідача із зверненням (скаргою) вих. № 01-08/272 щодо перерахунку електричної енергії спожитої Управлінням за об`єктами, які розташовані на тимчасово окупованих територіях Запорізької області.

6.28. У подальшому 11.09.2023 Управління звернулося до відповідача з листом вих. № 01-01/309 про розірвання Договору з 01.01.2023 та здійснення перерахунку нарахованих обсягів розподіленої електричної енергії за об`єктами споживання згідно з заявою-приєднання від 23.03.2023 (Додаток № 1) до Договору. Також у цьому листі Управління зазначило про необхідність повідомити Управління, у строки, визначені частиною другою статті 188 ГК України, про прийняте рішення.

6.29. Означений лист АТ "Запоріжжяобленерго" отриманий - 15.09.2023.

6.30. У відповідь на означене звернення відповідач листом від 06.10.2023 вих. № 007-66/4990 повідомив позивача, що Договір є чинним, а тому сторони мають виконувати свої зобов`язання відповідно до його умов, які є обов`язковими для виконання сторонами. У цьому листі відповідач також повідомив, що після закінчення дії воєнного стану та/або відновлення у Товариства контролю над системою ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трасформації та перемикань, АТ "Запоріжжяобленерго" матиме можливість переглянути питання щодо корегування нарахованих обсягів електричної енергії у відповідності до чинного законодавства.

6.31. Також 11.09.2023 Управління листом вих. № 01-01/310 звернулося до відповідача стосовно надання інформації по електричній енергії спожитій Управлінням за об`єктами, які розташовані на тимчасово окупованих територіях Запорізької області.

6.32. Відповідач листом від 21.09.2023 повідомив, що розрахунок обсягів спожитої електричної енергії з лютого 2022 року до травня 2023 року, здійснювався за актами про спожиту електричну енергію, які надавав сам позивач, а тому підстави для здійснення корегувань обсягів спожитої електричної енергії у відповідача відсутні. Також у цьому листі повідомив позивача, що у зв`язку з надходженням численних звернень до територіальних органів НКРЕКП щодо можливості залучення до роботи в ІКЦ, відповідно до Положення № 2999, остання листом від 04.04.2022 № 2313/14.2.3/7-22 повідомила про те, що територіальні органи НКРЕКП тимчасово у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні не беруть участь у роботі у складі ІКЦ. З огляду на викладене вище відповідач зазначив, що питання порушені позивачем у зверненні, можуть бути розглянуті на засіданні комісії ІКЦ після припинення воєнного стану (за участі представників відділу НКРЕКП у Запорізькій області та споживача). Після закінчення дії воєнного стану та/або відновлення у ПАТ "Запоріжжяобленерго" контролю над системою ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, останнє матиме можливість переглянути питання щодо корегування нарахованих обсягів електричної енергії у відповідності до чинного законодавства.

6.33. Листом від 29.09.2023 вих. № 01-01/353 позивач звернувся до відповідача з запитом про надання інформації та документів щодо дотримання відповідачем вимог постанови НКРЕКП від 31.05.2022 № 555 "Про особливості забезпечення комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії в умовах воєнного стану".

6.34. У подальшому 03.10.2023 позивач звернувся до НКРЕКП зі скаргою вих.№ 01-08/271 щодо порушення АТ "Запоріжжяобленерго" та ТОВ "Газенергоальянс" законодавства у сфері енергетики.

6.35. Листом від 10.10.2023 № 01-01/310 відповідач повторно повідомив позивача, що Договір є чинним, а тому сторони мають здійснювати свої зобов`язання відповідно до його умов, які є обов`язковими для виконання ОСР та Споживачем.

6.36. Крім того, відповідач у означеному листі також повідомив позивача, зокрема, про таке:

АТ "Запоріжжяобленерго" здійснює визначення обсягів спожитої електричної споживачам відповідно до вимог ПРРЕЕ, ККОЕЕ та Договору, з урахуванням особливостей, встановлених Положенням № 148. Так, Пунктом 9 Положення № 148 встановлено, що обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються: з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення); приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам; приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача; у порядку, встановленому ККОЕЕ, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.

Розрахунок обсягів спожитої електричної енергії з лютого 2022 року по травень 2023 року здійснювався згідно з Актами про спожиту активну електричну енергію, які надавав споживач.

Також відповідач повідомив, що 23.06.2023 позивачу надіслані Акти про спожиту активну електричну енергію за період січень-травень 2023 року у двох примірниках рекомендованим листом з повідомленням № 118 (лист отриманий позивачем 01.07.2023).

АТ "Запоріжжяобленерго" повторно надає Акти про спожиту електричну енергію за період з січня 2023 року по травень 2023 року та інформацію щодо обсягів споживання електричної енергії Управлінням ().

Обсяги споживання електричної енергії у червні - липні 2023 року складають 0 кВт*год. Постачальник електричної енергії, з яким Управлінням укладений договір про постачання електричної енергії споживачу - ТОВ "Газенергоальянс", .

Щодо переліку місць встановлення розрахункових засобів обліку Управління () відповідач повідомив, що на теперішній час відсутня можливість надати інформацію у відповідності до укладеного Договору, оскільки паперова форма, Договору разом із індивідуально-технічними додатками знаходиться на тимчасово окупованій території Запорізької області (м. Кам`янка-Дніпровська).

Щодо зазначення переліку точок обліку Управління відповідно до програмного комплексу "М&І". АТ "Запоріжжяобленерго" повідомило, що не має можливості надати копії документів із зазначенням дати повірки засобів обліку, встановлених в розрахункових точках обліку за об`єктами Управління (Акти технічної перевірки вузлів обліку, тощо), оскільки зазначені документи знаходяться на тимчасово окупованій території Запорізької області (м. Кам янка-Дніпровська).

Постановою НКРЕКП від 31.05.2022 №555 "Про особливості забезпечення комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії в умовах воєнного стану" врегульовано взаємовідносини між оператором системи розподілу та оператором системи передачі щодо тимчасово окупованої території та іншою територією України. Водночас щодо об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії або на тимчасово окупованих територіях України, учаснику ринку електричної енергії керуються Положенням № 148.

Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не встановлює обмежень та заборон переміщення товарів (робіт/послуг), у тому числі лініями електропередач, на території, тимчасово окуповані з 24.02.2022.

6.37. НКРЕКП листом від 10.10.2023 надала відповідь позивачу щодо скарги від 23.08.2023 № 01-08/271 та зазначила, зокрема, що не вбачається за можливе беззаперечно встановити факт відсутності відпуску електричної енергії від вузла / району / області електричних мереж оператора системи розподілу, з яких заживлені об`єкти Управління, а тому, відповідно, Регулятор не може беззаперечно стверджувати про наявність у діях АТ "Запоріжжяобленерго" ознак порушень вимог законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, у зв`язку з нарахуванням обсягів розподіленої електричної енергії Управлінню. За результатами надходження до Регулятора відповідних матеріалів та опрацювання інформації наданої АТ "Запоріжжяобленерго", НКРЕКП повідомить позивача.

6.38. Також листом від 20.11.2023 № 12494/14.1.1/7-23 НКРЕКП повідомила позивача, зокрема, про таке:

- визначення обсягів розподіленої електричної енергії Управління у період із січня 2022 року до червня 2023 року та з серпня до травня 2023 здійснювалося на підставі актів про спожиту активну електричну енергію, наданих споживачем;

- дані щодо обсягів розподіленої електричної енергії за липень 2023 року визначені за допомогою автоматизованої системи збору даних комерційного обліку;

- крім того, відповідно до інформації, наданої АТ "Запоріжжяобленерго" на запит НКРЕКП, обсяги розподіленої електричної енергії за період червень- вересень 2023 року склали 0 кВт*год;

- таким чином, при визначенні обсягів розподіленої електричної енергії Управлінню протягом 2022-2023 років АТ "Запоріжжяобленерго" керувалося вимогами Договорів та Положенням № 148;

- стосовно питання щодо реалізації норм Положення № 148, НКРЕКП рекомендувало позивачу звернутися до Міністерства енергетики України, як до видавника відповідного нормативно-правового акта.

6.39. Незгода Управління з діями АТ "Запоріжжяобленерго" і стала причиною для звернення до суду з позовом про розірвання Договору та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих обсягів розподіленої електричної за об`єктами споживання згідно з заявою-приєднання від 23.03.2023 (Додаток № 1) до Договору на такі показники: січень 2023 року - 0 кВт/год; лютий 2023 - 0 кВт/год; березень 2023 -0 кВт/год; квітень 2023 року - 0 кВт/год; травень 2023- 0 кВт/год.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною виникнення спору є наявність /відсутність підстав для розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин та наявність / відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, нарахованих позивачу обсягів розподіленої електричної енергії.

8.2. Предметом касаційного оскарження у цій справі є рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

8.3. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.4. Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

8.5. У вирішенні доводів скаржника, колегія суддів виходить з того, що правовідносини, які пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії між учасниками ринку електричної енергії (ліцензіатами з виробництва, передачі, розподілу або постачання електричної енергії) та споживачами електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ, Правила № 312), які визначають правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

8.6. Стаття 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії споживачу.

8.7. Розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (стаття 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

8.8. Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

8.9. Відповідно до пункту 2.1.1. ПРРЕЕ, у редакції, чинній на момент укладення Договору з відповідачем, результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку. Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

8.10. Як установлено судами, Управління та АТ "Запоріжжяобленерго" на виконання вимог пункту 2.4 договору постачання електричної енергії (укладеного між позивачем та ТОВ "Газенергоальянс"), 23.03.2023 уклали Договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії № 25 р для Запорізької області. У Додатку № 1 до Заяви приєднання сторони погодили та визначили перелік об`єктів (точок доступу) у Запорізькій області, який у повній мірі відповідає переліку визначеному у договорі постачання електричної енергії.

8.11. Звертаючись до суду з позовом Управління не погоджується з наведеним АТ "Запоріжжяобленерго" обсягом розподіленої електричної енергії та зазначає, що території, на яких розташовані об`єкти споживання електричної енергії у період за який відповідач здійснив нарахування обсягів розподіленої електричної розташовані на території Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади, яка у спірний період нарахування була під окупацією РФ. Позивач вказує, що ТОВ "Газенергоальянс", як постачальник за договором постачання електричної енергії, у сформованих актах приймання передачі електричної енергії та у рахунках зазначало додаткові об`єми переданої електричної енергії, переданої на окуповані території Запорізької області. Водночас, відповідач відповідно до приписів Положення № 148 мав обов`язок визначати обсяги споживання на окуповані території рівними нулю. При цьому, за твердженням позивача, на протязі 2023 року він не узгодив та не підписав із відповідачем, як оператором системи розподілу/комерційного обліку жодного акта приймання передачі наданих послуг, оскільки відповідач фактично не підтвердив надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії та послуг комерційного обліку на виробничі об`єкти позивача, які розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області. У зв`язку з чим Управління і звернулося до суду з позовом у цій справі.

8.12. Верховний Суд виходить з того, що згідно з пунктом 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

8.13. Відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

8.14. Пунктом 5.1.1 ПРРЕЕ встановлено, що оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

8.15. У пункті 5.5.5 ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

8.16. Кодекс комерційного обліку електричної енергії затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку).

8.17. Пунктом 8.6.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що перевірка достовірності даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО).

8.18. Відповідно до абзаців 3-6 пункту 2.3.5 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

8.19. Згідно з пунктом 8.6.16. Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.

8.20. Таким чином, виставлений рахунок за умов сумнівів у правильності певних показників, їх помилковості тощо може підлягати перевірці та подальшому коригуванню за зверненням споживача, а у свою чергу відповідні суб`єкти зобов`язані здійснити перевірку, звіряння виставлених рахунків та зазначених у них даних. Подібні за містом висновки викладені також у постанові від 04.11.2023 у справі № 922/5404/23.

8.21. Відповідно до положень пункту 10.1.2 Кодексу комерційного обліку, керівництво або уповноважені представники сторін зобов`язані докладати зусиль для вирішення суперечок шляхом проведення переговорів, пошуку взаємоприйнятних рішень, вирішення суперечки своєчасно і в повному обсязі, продовження строків врегулювання розбіжностей тощо.

8.22. У пункті 10.1.4 Кодексу комерційного обліку визначено, що у разі недосягнення сторонами згоди вирішення зазначених суперечок проводиться АКО, Регулятором або в судовому порядку.

8.23. Відповідно до пункту 2.3.14 ПРРЕЕ постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

8.24. Пунктом 8.6.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що перевірка достовірності даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО).

8.25. Згідно з пунктом 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО - у ролі оператора зчитування даних з лічильників (ОЗД)) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

8.26. Отже, чинне законодавство передбачає, що зчитування показів лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії та умов договору про постачання електричної енергії споживачу.

8.27. Згідно з положеннями пункту 8.6.15 Кодексу комерційного обліку дані, отримані безпосередньо оператором системи під час перевірки мають вищий пріоритет ніж дані зазначені споживачем.

8.28. У вирішенні цього спору суди встановили, що позивач не погоджується з спірним нарахуваннями відповідача та зазначає про те, що такі нарахування фактично зроблені на підставі актів приймання передачі електричної енергії, складених третьою особою (ТОВ "Газенергоальянс") на виконання договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2023 № 02.01.2023-1Е.

8.29. При цьому позивач наголошував, ТОВ "Газенергоальянс" у актах приймання передачі електричної енергії та у рахунках зазначало додаткові об`єми переданої електричної енергії, переданої на окуповані території Запорізької області. Водночас відповідач, як оператор системи розподілу / комерційного обліку має обов`язок визначати обсяги споживання електричної енергії у спірний період саме відповідно до вимог Положення № 148 - визначати обсяги споживання на окуповані території рівними нулю.

8.30. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що відмовляючи у задоволенні вимог позивача, суди виходили із того, що відповідач в умовах воєнного стану на території України та окупації частини території Запорізької області (де розміщені потужності позивача) не має фізичної можливості провести технічні заходи щодо припинення послуги з розподілу електричної енергії споживачу, провести обстеження об`єктів споживача на предмет їх підключення до електричних мереж, у т.ч. і підтвердження фактичного пошкодження / руйнування електроустановки та зняття показів засобу комерційного обліку електричної енергії, оскільки такі дії безпосередньо ставлять під загрозу життя, здоров`я та безпеку працівників відповідача. Про означені обставини відповідач неодноразово повідомляв позивача. Крім того, за висновками судів позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що ним застосовані усі можливі заходи по знеструмленню електрообладнання та недопущенню крадіжки електроенергії третіми особами, а також дії по врегулюванню спірного питання спільно із оператором системи. У тому числі і доказів щодо своєчасного подання інформації відповідачу, як оператору системи про настання обставин непереборної сили та про неможливість виконання своїх договірних зобов`язань, що, у свою чергу, унеможливило прийняття вчасних та необхідних заходів задля знеструмлення об`єктів позивача.

8.31. У цьому аспекті Верховний Суд зауважує, що при вирішенні спору у цій справі суди попередніх інстанцій, суди фактично поклали в основу своїх рішень саме недоведеність позивачем, як самого факту не споживання електроенергії у означений у позові період так і обставин щодо необґрунтовано збільшених відповідачем обсягів споживання електричної енергії.

8.32. Однак, суди залишили поза увагою фактичні обставини спору та не врахували, що території, на яких розташовані об`єкти споживання електричної енергії у період за який відповідач здійснив нарахування обсягів розподіленої електричної розташовані на території Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади, яка у спірний період нарахування перебувала під окупацією РФ. При цьому, означені обставини є загальновідомими та не заперечуються сторонами спору.

8.33. Поза увагою судів також залишилось те, що на виконання вимог пункту 8.6.16. Кодексу комерційного обліку електричної енергії та вимог абзаців 3-6 пункту 2.3.5 ПРРЕЕ, Управління 10.04.2023 листом №01-01/133 зверталося до НКРЕКП, АТ "Оператор ринку" та АТ "Запоріжжяоблененрго", в якому ставило спірні питання щодо фактичного надання послуг позивачу на установки, які розташовані на території Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади - тимчасово окупованій території.

8.34. У наданні оцінки зазначеним доводам позивача суди також не з`ясували та не встановили обставин щодо дотримання сторонами спору умов Додатку № 4 до Договору "Порядок розрахунків" у визначений позивачем спірний період.

8.35. Суди залишили поза увагою, що згідно з положеннями пункту 7.9. ПРРЕЕ, електроживлення електроустановки може бути припинено оператором системи за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін (за погодженням з оператором системи) та на погоджений електропостачальником строк (який визначається власником електроустановки) після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з відключення.

8.36. Крім того, зі змісту касаційної скарги убачається, що обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник зазначає саме про неправильне застосування судами норм матеріального права та неврахування судами висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23, зокрема, щодо застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону № 1207-VII.

8.37. Колегія суддів зазначає, що за положенням частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

8.38. Як вже зазначено вище, у провадженні об`єднаної палати Касаційного господарського Суду у складі Верховного Суду перебувала справа № 908/1162/23 з метою від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23. Зокрема, в частині того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону № 1207-VII є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону (до закінчення перегляду судового рішення Об`єднаною палатою у справі № 908/1162/23 Суд зупиняв касаційне провадження у справі № 908/3151/23).

8.39. Так, предметом розгляду Об`єднаною палатою було питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону № 1207-VII до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".

8.40. Відповідно пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).

8.41. Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема виснував, що:

"… Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 № 2764-ІХ частину третю статті 1 Закону № 1207-VII було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку".

8.42. Як зазначила Об`єднана палата у своїй постанові, "… з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону № 1207-VII не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 06.12.2022 затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, датою окупації Мелітопольської міської територіальної громади визначено 25.02.2022.

Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася".

8.43. З огляду на викладене у постанові зі справи № 908/1162/23, Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові зі справи № 910/9680/23 про поширення положень статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

8.44. Об`єднана палата, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі № 908/1162/23 про відмову в позові, зазначила про те, що підставою для відмови в позові у цій справі, враховуючи положення статті 131 Закону № 1207-VII , є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.

8.45. Колегія суддів враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі № 908/1162/23 відповідно до положень частини четвертої статті 236 ГПК України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.

8.46. Як зазначає скаржник, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме статті 13 та частини другої статті 131 Закону № 1207-VII (у контексті розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 цього Закону).

8.47. Оцінюючи доводи скаржника, Верховний Суд, через призму статті 131 Закону № 1207-VII, зазначає таке.

8.48. Відповідно до статті 131 Закону № 1207-VII (зазначеною статтею Закон доповнено згідно із Законом № 1618-IX від 01.07.2021 із подальшими змінами) її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

8.49. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

8.50. На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

8.51. Наведене, у свою чергу свідчить, що суди у вирішенні цього спору не надали належної оцінки доводам позивача із посиланням на положення статті 131 Закону №1207-VII, зокрема, щодо заборони передачі електроенергії на тимчасово окуповану територію. При цьому, факт тимчасової окупації Кам`янсько-Дніпровської міської територіальної громади сторонами спору не заперечується.

8.52. З викладеного вбачається, що судами попередніх інстанцій не було надано належної правової оцінки усім доводам та поданим сторонами доказам, як окремо кожному так і у їх сукупності, а саме в частині наявності / відсутності підстав для задоволення вимог Управління.

8.53. Враховуючи наведене вище, а також за наявності у матеріалах справи доказів, що спірні нарахування відповідачем проводилися з урахуванням точок комерційного обліку на виробничих об`єктах позивача, які розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області, колегія суддів Верховного Суду погоджується із доводами касаційної скарги про безпідставність незастосування судами до спірних відносин положень статті 131 Закону №1207-VII.

8.54. Колегія суддів зауважує, що дослідження і встановлення вказаних обставин є важливим для розгляду справи і впливає на можливість задоволення позовних вимог.

8.55. У вирішенні доводів скаржника щодо незастосування судами положень пункту 9 Положення № 148, Суд зазначає таке.

8.56. З метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам Міністерством енергетики України видано наказ від 13.04.2022 № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану.

8.57. Вказаний наказ набув чинності з дня його опублікування 06.05.2022 і діяв і до 05.12.2023.

8.58. Так, пунктом 9 цього Положення визначено, що обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей:

1) обсяги споживання електричної енергії на об`єктах споживачів визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП, від 14.03.2018 № 311 (у редакції постанови НКРЕКП, від 20.03.2020 № 716) (далі - Кодекс комерційного обліку електричної енергії), крім об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях;

2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:

- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);

- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;

- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;

- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.

Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи;

3) оператор системи з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 цього пункту, має перерахувати обсяги електричної енергії на підставі заяви споживача із дати підтвердженого виникнення підстав.

Після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).

8.59. У вирішенні доводів скаржника Верховний Суд з огляду на положення частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини четвертої статті 236 ГПК України вважає за необхідне звернутися до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2025 у справі №916/1650/23, а саме:

"Так, відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про ринок електричної енергії", Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14.03.2022 № 133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам Міністерством енергетики України видано наказ від 13.04.2022 № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану. Вказаний наказ набув чинності з дня його опублікування 06.05.2022 і діяв і до 05.12.2023.

Водночас з огляду на ієрархію нормативно-правових актів, враховуючи приписи статті 131 Закону № 1207-VII про заборону передачі електроенергії на тимчасово окуповану територію (і така заборона має абсолютний характер), Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану не регулювало (і не могло регулювати) питання електропостачання на тимчасово окупованій території.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що доведення/не доведення позивачем обставин фактичної поставки електроенергії на тимчасово окуповану територію, як і здійснення оплати за неї, не має правового значення для вирішення спору у цій справі".

8.60. Верховний Суд звертає увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

8.44. Отже, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування вказаних у цьому розділі постанови норм права та залишили поза увагою положення статей 73-79, 86, 236 ГПК України щодо обов`язку, визначеного процесуальним законом, стосовно повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, подаючи відповідні докази, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.61. Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не встановили обставин, що є визначальними і ключовими у вирішенні цього спору, враховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності та знайшли своє часткове підтвердження, а також межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 ГПК України, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

8.62. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржника, які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.

8.63. Доводи АТ "Запоріжжяобленерго", викладені у відзиві на касаційну скаргу спростовуються викладеним у цій постанові.

8.64. Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.2. Пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

9.3. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

9.4. Таким чином, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.5. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у цій постанові, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого та вимог закону, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

10. Судові витрати

10.1. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, та новий розподіл судових витрат не здійснюється, адже Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржуване судове рішення та передає справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання, зокрема, щодо розподілу судового збору.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Нікопольського управління захисних масивів дніпровських водосховищ задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 908/3151/23 скасувати.

Справу № 908/1351/23 передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова