ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6870/25 (924/1297/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є. за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Миговський Михайло Леонідович (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2083 від 09.01.2023; адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості в сумі 1 187 420 грн - основний борг, 283 206,02 грн - штрафні санкції

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача не з`явився

третя особа: Миговський М.Л.

СУТЬ СПОРУ:

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області звернувся до Господарського суду Хмельницької області (29008, м.Хмельницький, вул. Героїв Чорнобиля, 1/2, код 23312469) з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м.Дніпро, вул.Мандриківська, буд.47, офіс 503, код 41449359) 1 470 626,02 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору №4507 про закупівлю товарів від 08.08.2022, укладеного між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ". У зв`язу з чим просить стягнути на свою користь заборгованість в сумі 1 470 626,02 грн., з яких: основний борг - 1 187 420 грн. та штрафні санкції - 283 206,02 грн.

Судом з відповіді №2196543 від 30.12.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" () є м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, офіс 503.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 30.12.2025 (суддя Шевчук О.І.) постановлено справу №924/1297/25 за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про стягнення 1 470 626,02 грн. передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, буд.1).

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 23.12.2025 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503., ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/6870/25, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(924/1297/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Розглянувши матеріали справи №904/6870/25(924/1297/25), Господарський суд Дніпропетровської області дійшов до висновку, що позовна заява підлягає прийняттю до розгляду в межах справи №904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".

Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 17.02.2026 о 12:40 год.

17.02.2026 від арбітражного керуючого Миговського М.Л. надійшла заява вих.№904/6870/25(924/1297/25) від 17.02.2026 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Суд долучив поданий документ до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 17.02.2026, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 17.02.2026 заяву арбітражного керуючого Миговського М.Л. вих.№904/6870/25(924/1297/25) від 17.02.2026 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Миговського Михайла Леонідовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2083 від 09.01.2023; адреса: АДРЕСА_1 ). Відкладено судове засідання на 03.03.2026 о 12:10 год.

У судове засідання, призначене на 03.03.2026, представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 03.03.2026 приймав участь у режимі відеоконференції третя особа - Миговський М.Л.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 03.03.2026 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 року між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій Хмельницькій області (далі - Покупець, Позивач) та Товариством з обмежене відповідальністю «Лівайн Торг» (далі - Продавець, Відповідач) було укладено договір про закупівлю товарів №4507, про закупівлю товарів, а саме «Нафта та дистиляти» (Бензин А-95, Дизельне паливо). Дана процедура проводилась на відкритих торгах на платформі Прозоро.

Відповідно до п. 3.1. ціна цього договору становить 2 472 000 (два мільйони чотириста сімдесят дві тисячі гривень) без ПДВ.

На виконання договору від 08.08.2022 Продавець передав Покупцю скретч-картки 46960,00 літрів пального на суму 2 472 000,00 грн, отримані за видатковою накладною від 08.08.2022 № 0152/0005353 на суму 2 472 000,00 грн.

Покупець умови договору виконав повністю, здійснив плату за паливо в повному обсязі, відповідно до умов договору. Підтвердженням чого є копія платіжного доручення № 738 від 09.08.2022, сплачено 09.08.2022 року.

Пунктами 5.1-5.3 договору від 08.08.2022 встановлено, що строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Місце поставки (передачі) товарів: передача покупцю товару за договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобіля покупця при пред4 явленні довіреними особами покупця скретч-картки; скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашеним скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Відповідно до вимог пункту 10.1 договору від 08.08.2022 договір діє з дати йо укладення і до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, але не пізніше ніж 31.12.2022, а в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторона узятих на себе зобов`язань.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений ментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено говором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. З моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне, останній набув право на отримання пального в об`ємах, які зазначені у видаткових накладних.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним відповідно до договорів товар.

Умовами договору передбачена можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів пального. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді бензину та дизельного пального фактично перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Покупцем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний Покупцем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Водночас, Продавцем не передано замовлений та оплачений Покупцем товар у кількості 11620 літрів Бензину А-95 по ціні 50,00грн/л, загальною вартістю 581 000,00 гривень, товар у кількості 11230 літрів Дизельного пального по ціні 54,00грн/л, загальною вартістю 606 420,00 гривень за договором про закупівлю товарів №4507 від 08.08.2022. Всього на загальну суму 1 187 420,00 гривень.

З грудня 2024 року розпочались перебої в видачі пального по талонах в погоджених АЗС. Неодноразові спроби зв`язатись із відповідачем в телефонному режимі по відомим нам номерам не надали ніякого результату.

06.02.2025 року Позивачем було направлено Відповідачу лист № 673001-167/673007 про неможливість отримати певну кількість Товару, оскільки на АЗС, що погоджені Сторонами тривалий час відсутній Товар.

Також неодноразові спроби Позивача зв`язатись із Відповідачем в телефонному режимі відомими Позивачу номерам не надали ніякого результату.

15.08.2025 Позивачем було направлено Відповідачу претензію № /6730, в якій Позивач просив Відповідача вжити невідкладних заходів щодо передачі товару на АЗС.

Станом на день подання даної позовної заяви відповідей на лист та претензію ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» не надало.

Крім того, відповідно п. 7.2 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України, Позивачем нараховано Відповідачу фінансові санкції, а саме: інфляційні збитки у сумі 71 747,67 грн, 3% річних у сумі 30 742,79 грн, пеню у сумі 180 715,56 грн. Всього на загальну суму 283 206,02 грн.

Отже, на даний час, ані грошових коштів, ані відповіді на претензію про повернення коштів, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області від ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» не отримано, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недопоставленого товару за договором про закупівлю товарів №4507 від 08.08.2022 у сумі 1 187 420,00 грн, інфляційні збитки у сумі 71 747,67 грн, 3% річних у сумі 30 742,79 грн, пеню у сумі 180 715,56 грн.

Під час розгляду справи Відповідач доказів повернення передоплати не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача виникла на підставі договору про закупівлю товарів №4507 від 08.08.2022.

Ціна договору становить 50 000,00 грн (п. 3.2. Договору).

Позивач у позовній заяві стверджує, що на виконання договору від 08.08.2022 Продавець передав Покупцю скретч-картки на 46960,00 літрів пального на суму 2 472 000,00 грн, отримані за видатковою накладною від 08.08.2022 № 0152/0005353 на суму 2 472 000,00 грн.

Натомість до матеріалів справи Позивачем не надано копій залишку скретч-карток на отримання пального, а тому у суду відсутня можливість встановити суму недопоставленого Позивачу товару за договором про закупівлю товарів №4507 від 08.08.2022.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України "Про аграрні ноти". Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Оскільки матеріали справи не містять, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог, чи на спростування наведених вище висновків, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказах та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, вважає заявлені позовні вимоги не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В процесі розгляду справи № 904/6870/25 (904/7343/25) судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам позивача, а тому з урахуванням наведеного, господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з заявою з кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» та документальними доказами які підтверджують заборгованість відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області (29008, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Героїв Чорнобиля, буд. 1/2, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503., ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2083 від 09.01.2023; адреса: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості в сумі 1 187 420 грн - основний борг, 283 206,02 грн - штрафні санкції - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 06.03.2026.

Суддя А.Є. Соловйова