ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/1940/25

ГГосподарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Лещенко Л.С.

розглянувши у судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО про розстрочення виконання рішення за вх.№2-230/26 від 12.02.2026

у справі №916/1940/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС

до відповідача Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО

про стягнення 5 802 940 грн.

за участю представників:

від позивача: Албул Т.М. /ордер від 11.05.2025 №1513677/

від відповідача: Демидов А.О. /довіреність від 24.12.2025 №УДП/Д-113-25/

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 у справі №916/1940/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС суму основного боргу у розмірі 4 898 900 грн., інфляційні втрати у розмірі 113 262,57 грн, 3% річних у розмірі 44 291,42 грн., пеню у розмірі 446 403,87 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 66 034,29 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Супровідним листом від 20.10.2025 №916/1940/25/6273 у зв`язку з надходженням запиту (ухвали) Південно-західного апеляційного господарського суду справу №916/1940/25 надіслано до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/1940/25 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

12.02.2026 за вх.№2-230/26 господарським судом одержано заяву про розстрочення виконання рішення, в якій відповідач просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 у справі № 916/1940/25 за наступним графіком:

1) до 28 лютого 2026 464074,35 грн;

2) до 31 березня 2026 464074,35 грн;

3) до 30 квітня 2026 464074,35 грн;

4) до 31 травня 2026 464074,35 грн;

5) до 30 червня 2026 464074,35 грн;

6) до 31 липня 2026 464074,35 грн;

7) до 31 серпня 2026 464074,35 грн;

8) до 30 вересня 2026 464074,35 грн;

9) до 31 жовтня 2026 464074,35 грн;

10) до 30 листопада 2026 464074,35 грн.

11) до 31 грудня 2026 року 464074,35 грн.

12) до 31 січня 2027 року 464074,3 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2026 заяву Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО про розстрочення виконання рішення за вх.№2-230/26 від 12.02.2026 у справі №916/1940/25 призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.03.2026 о 10:40, із повідомленням учасників справи про судове засідання.

24.02.2026 за вх.№6589/26 господарським судом одержано заперечення позивача на клопотання (заяву), в яких позивач просить суд відмовити Приватному акціонерного товариству УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду у справі № 916/1940/25.

25.02.2026 за вх.36727/26 господарським судом одержано клопотання позивача про долучення додаткових документів.

02.03.2026 за вх.№7296/26 господарським судом одержано відповідь відповідача на заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду від 03.09.2025 по справі №916/1940/25, згідно з якою відповідач просить суд:

- задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО про розстрочку виконання рішення суду у справі №916/1940/25;

- розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 у справі № 916/1940/25 за наступним графіком:

1) до 31 березня 2026 - 464074.35 грн;

2) до 30 квітня 2026 - 464074.35 грн;

3) до 31 травня 2026 - 464074.35 грн;

4) до 30 червня 2026 - 464074.35 грн;

5) до 31 липня 2026 - 464074.35 грн;

6) до 31 серпня 2026 - 464074.35 грн;

7) до 30 вересня 2026 - 464074.35 грн;

8) до 31 жовтня 2026 - 464074.35 грн;

9) до 30 листопада 2026 - 464074.35 грн.

10) до 31 грудня 2026 року - 464074.35 грн.

11) до 31 січня 2027 року - 464074.35 грн;

12) до 28 лютого 2027 року - 464074.3 грн.

03.03.2026 за вх.№7624/26 господарським судом одержано клопотання відповідача про долучення доказів.

У судовому засіданні 04.03.2026, за участю представників сторін, судом на підставі ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За змістом ст.18 ГПК України, яка кореспондується зі ст.326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до чч.3,4 ст. статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Ураховуючи викладене, вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, вказана норма не вимагає, а господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.04.2025 у справі №917/1131/24.

Відповідно до вказаної норми господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах. Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №910/8153/17.

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Аналогічні правові висновки наведено в постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19, від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23.

Так, заяву про розстрочення виконання рішення за вх.№2-230/26 від 12.02.2026 обґрунтовано наступним:

- у 2025 році ПрАТ «УДП» втрачено близько 1 млн тонн експортного вантажопотоку перевезень на рік, що становить до 60% вантажної бази пароплавства, у зв`язку із зняттям блокади з портів Великої Одеси, та поверненням українського аграрного експорту до портів Великої Одеси через меншу логістичну собівартість;

- ПрАТ «УДП» вживало заходів для скорочення своїх витрат, зокрема постійних на оплату праці, ремонт флоту, утримання відстійного флоту та інших непрофільних активів (скорочено в 2,5 рази). Однак навіть при цьому, за 2025 рік ПрАТ «УДП» отримало значний чистий збиток у розмірі 327 млн грн та має недостатню ліквідність для покриття накопичених і неоплачених витрат, що пов`язані з забезпеченням безперебійної операційної діяльності. Внаслідок збиткової роботи протягом 2024 та 2025 років ПрАТ «УДП» практично вичерпало фінансові резерви, накопичені за період прибуткової роботи в 2022- 2023 роках, що призвело до утворення заборгованості за паливо, дисбурсментські, інвалюту (замість добових), оплату праці штатних працівників, ремонти тощо;

- зважаючи на недостатність власних оборотних коштів, досягнення лімітів заборгованості з критичних експлуатаційних платежів, які були надані контрагентами за попередніми домовленостями, та наявність часового проміжку між відправленням каравану та отриманням коштів за перевезення існує загроза для стабільної роботи флоту ПрАТ «УДП»;

- виробничі потужності та адміністративні будівлі ПрАТ «УДП» сильно постраждали від атак вибуховими дронами російської федерації, зокрема потужності Кілійського суднобудівельно-судноремонтного заводу. Це призвело до зменшення обсягів виконання ремонтів флоту, надходжень доходів та нагайної потреби у відновленні зруйнованих потужностей власної ремонтної бази ПрАТ «УДП»;

- надання розстрочення у цій справі не є способом уникнення боржником відповідальності, а спрямоване на створення умов для реального та повного виконання рішення суду з урахуванням фінансового стану боржника. Встановлення графіка платежів сприятиме стабільному (щомісячному) надходженню коштів на користь позивача та водночас не створюватиме для відповідача надмірного фінансового навантаження, яке могло б унеможливити виконання ним зобов`язань перед позивачем;

- пароплавство є підприємством державного сектору економіки, кількість працевлаштованих складає майже 1000 осіб (копії звітів з праці по ПрАТ «УДП» та ГВСП «КСБСРЗ» за січень 2026 р. додаються), в оперуванні пароплавства знаходиться 450 одиниць флоту, пароплавство є великим платником податків тощо, таким чином для належного виконання інших зобов`язань підприємства та недопущення зупинки нормальної господарської діяльності, у т.ч. своєчасної оплати праці, належного утримання флоту, сплати податків та обов`язкових платежів тощо, існує об`єктивна необхідність отримання розстрочення та тимчасового розвантаження фінансового важеля по сплаті боргу;

- у відповідача наявна велика кількість поточної кредиторської заборгованості, у судах різних інстанцій знаходиться біля 50 судових справ, більшість з яких порушено до відповідача ПрАТ «УДП», на виконанні знаходиться декілька затверджених мирових угодо що об`єктивно унеможливлює належне виконання судового рішення у справ;

- основним видом діяльності ПрАТ «УДП» є здійснення господарської діяльності у сфері морських та річкових перевезень вантажів по річці Дунай та Чорному морю, із-за військових обмежень судноплавства та стрімкого падіння вантажоперевезень по річці Дунай, станом на сьогодні ПрАТ «УДП» знаходиться у вкрай важкому фінансовому стані, що підтверджується звітом про фінансові результати ПрАТ «УДП» за 12 місяців 2025 рік, згідно якого за зазначений період підприємство в якості чистого фінансового результату має суттєвий збиток: рядок 2355 збитку 327601 млн грн. (копія звіту була додана до заяви про розстрочення), також тяжке фінансове становище ПрАТ «УДП» підтверджується Балансом (Звітом про фінансовий план) станом на 31 грудня 2025 (копія балансу була додана до заяви про розстрочення), що впливає на своєчасність виплати заробітної плати та сплату обов`язкових податків та внесків, а також на спроможність належним чином виконувати господарські зобов`язання;

- ускладнюючою обставиною для фінансового стану ПрАТ "УДП" у 2025 році став форс-мажор, який стався 29.01.2025 у м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області: внаслідок ворожого обстрілу невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації умисно здійснено масований обстріл Одеської області. У результаті даного обстрілу знищено та пошкоджено споруди Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» ПрАТ «УДП», який є відокремленим структурним підрозділом ПрАТ «УДП», що було належним чином зафіксовано правоохоронними органами. Наведена форс-мажорна обставина значно погіршила фінансовий стан ПрАТ «УДП» у поточному періоді, тому як відновлення знищеного та пошкодженого майна ПрАТ «УДП» потребує значних матеріальних затрат для збереження робочих місць та організацію нормальної господарської діяльності структурного підрозділу;

- Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення у особливий період.

На підтвердження наявності підстав для розстрочення виконання рішення суду відповідачем надано до суду:

- Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2025;

- Довідку щодо фінансового стану ПрАТ «УДП» на початок 2026 рокувід 10.02.2026 №36/Д/2026;

- Звіт із праці у січні 2026;

- роздруківку з системи Електронний суд щодо судових справ відповідача;

- лист Міністерства розвитку громад та територій України від 14.08.2025 №20587/46/10-25, згідно з яким процедура закупівель для ПрАТ «УДП» регулюється статутом товариства;

- договір на перевезення сировини №ДКЕ/260101-01 від 01.01.2026;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 0000155, з якого вбачається, що 29.01.2025 у період часу з 02:40 до 04:03 внаслідок ворожого обстрілу невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації в умовах вторгнення в Україну та ведення рф війни проти України забороненим міжнародним правом у порушення існуючих правил та звичаїв війни, умисно здійснено масований обстріл Одеської області із застосуванням БПЛА попередньо типу «Shahed-136»/"Герань-2", встановлено пошкодження за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Незалежності, 2а, ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» ПрАТ «Українське дунайське пароплавство»;

- наказ ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» від 10.10.2024 №574-ОП «Про скорочення посад СК «Кілія»;

- наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 12.05.2025 №849 «Про визначення приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період».

В свою чергу, позивач, заперечуючи проти розстрочення виконання рішення суду, посилається на наступне:

- зняття блокади з портів Великої Одеси та відновлення ними перевезень не є належною підставою для розстрочення, оскільки відбулось відновлення логістичного процесу, який завжди існував до великої війни;

- борг повинен був бути сплачений ще у 2024 році, а несприятливі умови у Боржника, як він заявляє, склалися у 2025 році;

- обставини щодо пошкодження виробничих та адміністративних будівель відповідача внаслідок атак російських дронів, зокрема, потужностей Кілійського суднобудівельного-судноремонтного заводу, не можуть розцінюватися як особлива та непереборна умова, що унеможливлює виконання рішення без надання розстрочки, оскільки цей ризик був заздалегідь передбачений;

- з опису істотних передбачуваних факторів ризику, що можуть вплинути на операції та результат діяльності ПрАТ «УДП» та заходи щодо управління такими ризиками, вбачається, що Відповідачем на випадок пошкодження, внаслідок дій агресора, інфраструктури Кілійського суднобудівельного - судноремонтного заводу, який знаходиться фактично на кордоні з Румунією, для подолання цього ризику передбачено використання існуючих альтернативних заводів на Дунаї, які можуть замінити Кілійський завод в програмі оновлення флоту (зазначений перелік ризиків та заходів, розміщений на офіціальному сайті ПрАТ «УДП»);

- тяжка економічна ситуація в країні спричинена військовою агресією носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Працівники ТОВ «ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС працюють на тих же виробничих територіях, і також підпадають під ті ж самі ризики обстрілів, що і Боржник. Фінансові, виробничі, трудові ресурси Стягувача в багато разів скромніші, ніж Боржника. Окрім того, Стягувач не має можливості бронювати працівників на відміну від Боржника;

- як вбачається з додатків до заяви (Балансу на 31.12.2025), інформації з відкритих джерел, Боржник має гроші на банківських рахунках, активи, майно, дебіторську заборгованість, тобто очікувані майбутні грошові надходження; його кредиторська заборгованість не перевищує зазначені активи; ПрАТ «УДП» не перебуває у стані загрози банкрутства; з відкритих даних з Єдиного реєстру боржників вбачається, що інформація щодо ПрАТ «УДП», як боржника - відсутня, всі виконавчі провадження стосовно цього боржника завершені, а отже, ПрАТ «УДП» має можливість виконати рішення суду без його розстрочення;

- заборгованість ПрАТ «УДП» перед ТОВ ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС виникла внаслідок невиконання Договору № 130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24, укладеного 26.04.2024 р. в результаті проведеної закупівлі - «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» за кодом CPV за ДК 021:2015:50000000-5, договір між сторонами не був розірваний, не визнавався недійсним, а був виконаний Стягувачем, в передбачений Договором строк. Отже, з урахуванням того, що непогашена заборгованість - кошти у сумі 4 898 900 грн. є цільовими, запланованими та виділеними (разом із вже сплаченою сумою) на оплату саме Договору № 130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24, - вони наявні у Боржника;

- Боржник з грудня 2024 року і до теперішнього часу, тобто більше року, маючи можливість, не сплатив нам заборгованість навіть частково;

- в своїй заяві Боржник, жодним чином не обґрунтував належними доказами, необхідність надання не менше ніж 12 місячної розстрочки виконання рішення;

- внаслідок довготривалого не повернення боргу ПрАТ «УДП», у Стягувача значно погіршився фінансовий стан та сформувалась суттєва заборгованість перед іншими контрагентами.

На підтвердження своїх заперечень позивачем надано до суд:

- договір про надання послуг №11-09/23 від 11.09.2023, укладений між ТОВ ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС(Замовник) та ТОВ «АВТО-ПРАГМА» (Виконавець), та Акти звірки взаєморозрахунків до нього;

- договір про надання послуг №0307/24, укладений між ТОВ ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС(Замовник) та ТОВ «ЗЕНИТПРОМ» (Виконавець), та Акти звірки взаєморозрахунків до нього;

- листи ТОВ «ЗЕНИТПРОМ» від 10.12.2024 №1-10/12 та від 13.02.2026 №1-13/02 про необхідність погашення заборгованості;

- роздруківку з Єдиного реєстру боржників до особи відповідача;

- опис істотних передбачуваних факторів ризику, що можуть вплинути на операції та результати діяльності ПрАТ «УДП» та заходи щодо управління такими ризиками.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.86 ГПК України).

Дослідивши надані обома сторонами докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Так господарський суд приймає до уваги наданий відповідачем фінансовий звіт, з якого вбачається отримання ним за 2025 рік чистого збитку у розмірі 327 601 тис грн, а також докази пошкодження потужностей відповідача внаслідок ворожого обстрілу 29.01.2025, що також негативно впливає на можливість своєчасного виконання рішення суду у даній справі.

Водночас наявні відомості у фінансовій звітності щодо дебіторської заборгованості відповідача свідчать про можливість виконання рішення суду у даній справі у разі стягнення такої дебіторської заборгованості, а тому розстрочення виконання рішення об`єктивно сприятиме поступовому виконанню рішення із можливістю спрямування стягнутої суми дебіторської заборгованості на погашення заборгованості перед відповідачем .

При цьому позивачем не надано до суду документів фінансової звітності, що унеможливлює встановлення обставин щодо збитковості/прибутковості підприємства позивача.

Надані позивачем договори про надання послуг та акти звірки взаєморозрахунків, з яких вбачається наявність заборгованості позивача перед контрагентами за такими договорами, самі по собі не свідчать про збитковість позивача.

Водночас відповідачем також надано до суду відомості щодо наявності судових справі, відповідачем в яких є ПрАТ «УДП», про стягнення заборгованості перед контрагентами відповідача.

Господарським судом також враховано, що відповідач здійснює свою діяльність в портовій зоні та відповідно знаходиться в зоні постійного інтенсивного ураження ворогом, що також негативно впливає на можливість здійснення господарської діяльності.

При цьому підприємство відповідача визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 12.05.2025 №849, а тому надання розстрочення виконання рішення суду у даній справі надасть відповідачу можливість здійснювати поступове погашення заборгованості та не призведе до блокування його господарської діяльності, яка визнана критично важливою.

Розстрочення забезпечить реальне виконання відповідачем рішення суду без накопичення боргів із заробітної плати, тобто дозволить досягти мети виконання судового рішення з дотриманням балансу інтересів обох сторін (співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора).

Надання розстрочення не заблокує роботу підприємства відповідача та дозволить йому отримати дохід, який надалі може спрямувати на погашення заборгованості перед позивачем.

Водночас господарським судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що борг повинен був бути сплачений ще у 2024 році, а несприятливі умови у боржника склалися у 2025 році, оскільки оцінка обставинам виникнення заборгованості відповідача була надана під час розгляду справи по суті та ухваленні рішення суду. В даному випадку судом розглядається заява про розстрочення виконання рішення суду, а відтак надається оцінка саме обставини, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим станом на даний час, а не станом на час виникнення заборгованості та розгляд справи по суті.

Посилання на те, що обставини щодо пошкодження виробничих та адміністративних будівель відповідача є заздалегідь передбаченими господарський суд не приймає до уваги, оскільки передбачуваність пошкодження потужностей відповідача внаслідок обстрілів не свідчить про відсутність негативних наслідків від таких пошкодження.

Посилання позивача на те, що заборгованість ПрАТ «УДП» перед ТОВ ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС виникла внаслідок невиконання Договору № 130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24, укладеного 26.04.2024 р. в результаті проведеної закупівлі, а тому кошти є цільовими, та відповідно наявні у відповідача, господарський суд не приймає до уваги, оскільки процедура закупівель для відповідача регулюється статутом товариства та відповідно відповідач не належить до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

При цьому господарський суд наголошує на тому, що розстрочення виконання рішення жодним чином не зменшує суму грошових коштів, яка має бути сплачена боржником на виконання рішення суду у даній справі, натомість таке розстрочення забезпечить реальне виконання останнім цього рішення, тобто дозволить досягти мети виконання судового рішення з дотриманням балансу інтересів обох сторін (співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора).

Посилаючись на скрутне фінансове становище, відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовими рішеннями перед позивачем саме на даний час.

Водночас господарський суд зазначає, що заява відповідача про розстрочення не відповідає вимогам ч.5 ст.331 ГПК України, оскільки рішення господарського суду у даній справі було ухвалено 03.09.2025, в той час як відповідач просить розстрочити виконання рішення суду до 28.02.2027 року, тобто більш ніж на один рік з дня ухвалення такого рішення.

Окрім того, відповідачем не доведено наявності підстав для розстрочення виконання рішення суду саме на заявлений період.

Із врахуванням необхідності дотримання справедливого балансу інтересів обох сторін, приймаючи до уваги, що триваючий на даний час воєнний стан та відповідно постійні атаки з боку російської федерації мають негативні наслідки для обох сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду у даній справі шляхом сплати рівними частинами протягом чотирьох місяців, що, на думку суду, забезпечить стабільний графік погашення заборгованості та відповідно сприятиме поступовому виконанню зобов`язань відповідачем.

Керуючись ст.ст.331, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Заяву Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО про розстрочення виконання рішення за вх.№2-230/26 від 12.02.2026 у справі №916/1940/25 задовольнити частково.

2.Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 у справі № 916/1940/25 за наступним графіком:

- до 31 березня 2026 1 392 223,04 грн.

- до 30 квітня 2026 - 1 392 223,04 грн;

- до 31 травня 2026 - 1 392 223,04 грн.

- до 30 червня 2026 - 1 392 223,03 грн.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили 04.03.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 09.03.2026.

Суддя Смелянець Ганна Євгенівна