РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2026Справа № 910/15650/25

За позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН"

про стягнення 58 078,50 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША" (далі - позивач, ПРАТ "СК "ПЕРША") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" (далі - відповідач, ПРАТ "СК "ЕТАЛОН") про стягнення 58 078,50 грн страхового відшкодування.

Безпосредньо у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 позовну заяву ПРАТ "СК "ПЕРША" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

31.12.2025 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

У період з 24.12.2025 по 02.01.2026 суддя Гумега О.В. перебувала у відпустці.

У період з 05.01.2026 по 14.01.2026 суддя Гумега О.В. перебувала на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 позовну заяву ПРАТ "СК "ПЕРША" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15650/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/15650/25.

26.01.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову повністю, зазначаючи, що позивачем не було враховано франшизу за полісом № ЕР-211965531, що суперечить Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

06.03.2026 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист про страхове покриття за полісом № ЕР-211965531.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу свої заперечень та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

22.11.2022 між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША" та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортну "КАСКО PRO" № 06-12.00.22.00182 (далі - Договір).

Відповідно до Договору у позивача був застрахований автомобіль марки "Lexus RX 200T", реєстраційний номер: НОМЕР_1 . Період страхування становить з 23.11.2022 по 22.11.2023.

14.12.2022, о 13:00 год., в м. Львові, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер: НОМЕР_2 , здійснив наїзд на автомобіль "Lexus", реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Lexus", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , застрахований позивачем - Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША".

Згідно постанови Залізничного районного суду міста Львова від 05.01.2023 у справі № 462/7407/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, проведено його огляд, відповідно до якого складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № YT-22-06-3353 від 14.12.2022 та ремонтну калькуляцію № YT-22-06-3 від 14.12.2022.

Відповідно до ремонтної калькуляції № YT-22-06-3 від 14.12.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Lexus", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , становить 58 078,50 грн.

16.06.2023 позивачем було складено Страховий акт № ТР-10433 від 16.06.2023, згідно змісту яких страховиком прийнято рішення про сплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу "Lexus", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , в сумі 58 568,00 грн.

Позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та виплатив страхове відшкодування у розмірі 58 078,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2222 від 21.06.2023.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, за правилами та у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

До спірних правовідносин застосовується Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чинний станом на час виникнення спірних правовідносин.

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (транспортний засіб).

Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

До таких випадків, зокрема, відноситься виплата страховиком за договором добровільного страхування страхового відшкодування страхувальнику (потерпілому), внаслідок чого до такого страховика переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток, зокрема, й до страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року в справі № 910/171/17 відображено правову позицію, згідно з якою на підставі вищевказаних правових норм до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Судом встановлено, що відповідно до полісу № ЕР-211965531, транспортний засіб марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер: НОМЕР_2 , яким спричинено дорожньо-транспортну пригоду, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування ПРАТ "СК"ЕТАЛОН" (відповідачем).

Відповідно до листа № 9-03/4313 від 05.03.2026 Моторного (транспортного) страхового бюро України ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 160 000,00 грн, а розмір франшизи - 3 200,00 грн. Станом на дату спірної дорожньо-транспортної пригоди (14.12.2022) поліс № ЕР-211965531 був чинним.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що внаслідок виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого транспортного засобу "Lexus", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду .

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із Претензією щодо суми виплаченого страхового відшкодування № 443 від 22.06.2023, в якій просив відповідача сплатити на рахунок позивача суму страхового відшкодування у розмірі 58 078,50 грн.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) розмір франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № ЕР-211965531 становить 3 200,00 грн.

Положення п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, сума страхового відшкодування підлягає зменшено на суму франшизи - 3 200,00 грн, що не було враховано позивачем.

Відповідно до розрахунку суду, з відповідача підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 54 878,50 грн (58 078,50 грн (вартість відновлювального ремонту) - 3 200,00 грн (франшиза за полісом № ЕР-211965531).

Відповідач не надав суду доказів відсутності у нього обов`язку відшкодувати позивачу його витрати у визначеному судом розмірі.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША" до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" про стягнення 58 078,50 грн є підлягають задоволенню частково.

З відповідача на корить позивача підлягає стягненню 54 878,50 грн страхового відшкодування. В частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 3 200,00 грн позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

3 огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 2 422,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 241, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" (Україна, 03067, місто Київ, вул.Гарматна, будинок 8, приміщення 6; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША" (Україна, 03150, місто Київ, вул.Фізкультури, будинок 30; ідентифікаційний код: 31681672) 54 878,50 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень 50 коп.) страхового відшкодування та 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 12.03.2026.

Суддя Оксана ГУМЕГА