номер провадження справи 15/202/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 Справа № 908/3692/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної митної служби України, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г в особі Запорізької митниці, 69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, 12

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс Трейд, 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лук`яненка Левка, будинок 11а

про зобов`язання повернути товар

за участю представників учасників:

від позивача: Прокоф`єв С.А., самопредставництво, відомості з ЄДР, службове посвідчення АБ №111955 від 02.12.2024;

від відповідача: не з`явився;

установив

10.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької митниці до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс Трейд про зобов`язання відповідача повернути позивачу товар легкий дистилят рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кісневмісної сполуки (ізо-бутанол) у кількості 22 030 кг.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 10.12.2025 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/3692/25 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 19.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3692/25. Присвоєно справі номер провадження 15/202/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 19.01.2026 о 10:30 год.

Ухвала суду від 19.12.2025 про відкриття провадження у справі № 908/3692/25, яка була надіслана відповідачу на адресу: 39600, Полтавська область, м. Кремечук, вул. Лук`яненка Левка, будинок 11а, була повернута на адресу суду поштовим відділенням 13.01.2026 з причини закінчення терміну зберігання.

14.01.2026 через підсистему Електронний суд від позивача суд отримав заяву, сформовану у підсистемі 13.01.2026, в якій позивач просив суд зобов`язати відповідача повернути позивачу товар легкий дистилят рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кисневмісної сполуки (ізо-бутанол) у кількості 22030 кг; у випадку неможливості повернути товар просив стягнути з відповідача вартість товару - легкий дистилят рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кисневмісної сполуки (ізо-бутанол) у кількості 22030 кг у сумі 804 212,54 грн та митні платежі, що підлягають нарахуванню від вартості втраченого майна у сумі 766 507,64 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2026 продовжено строк підготовчого провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 10.02.2026 об 11:30 год.

02.02.2026 через підсистему Електронний суд від позивача надійшла заява (вих.б/н від 02.02.2026), згідно якої позивач, зібравши всі докази , що стосуються даної справи, дійшов висновку, що його вимоги до відповідача полягають у зобов`язанні повернути позивачу товар легкий дистилят рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кисневмісної сполуки (ізо-бутанол) у кількості 22030 кг.

10.02.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 11.03.2026.

Технічна фіксація підготовчого засідання 11.03.2026 здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

Судом перевірені повноваження присутнього в засіданні представника позивача. Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з наступних підстав: на директора товариства було складено протокол про порушення митних правил, у зв`язку з нез`явленням за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон. Провадження у справі щодо директора закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з несплатою митних платежів товар залишився на складі митного органу. Між митницею та відповідачем було укладено договір зберігання. З метою проведення інвентаризації вилучених та прийнятих на зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення в місцях їх зберігання, позивач звертався до відповідача щодо забезпечення доступу для перевірки товару. Відповідач на звернення митного органу не відповів. У даному випадку товар може бути видано їх утримувачу лише після здійснення їх митного оформлення із сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежів не сплачувалися. Товар належним чином не оформлено, митні платежів не сплачено.

Представник відповідача не з`явився, заяви по суті та докази в обґрунтування заперечень щодо позову не надсилав.

Відповідно до Відповіді № 2119127 від 11.12.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінокс Трейд» є: будинок 11 А, вул. Лук`яненка Левка, м. Кременчук. Полтавська область, 39600, Україна.

Ухвали суду від 19.12.2025, 19.01.2025, 10.02.2025 повернулися до суду із позначкою Укрпошти про повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання». Ухвали також опубліковувалися на сайті суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд щодо обставин справи зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби», утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби України, в тому числі - Дніпровську митницю Держмитслужби.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» встановлено:

1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за встановленим переліком (в т.ч. й Дніпровську митницю Держмитслужби).

2. Реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за встановленим переліком (в т.ч. й Запорізьку митницю ДФС).

Запорізька митниця ДФС реорганізована шляхом її приєднання до Дніпровської митниці Держмитслужби.

Відповідно до п. 3 цієї постанови територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної митної служби» від 04.12.2019 № 1217-р погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України», функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.11.2019 проведена державна реєстрація Дніпровської митниці Держмитслужби як юридичної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» постановлено: реорганізувати територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно З додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби (в т.ч. й Дніпровську митницю Держмитслужби).

Відповідно до пункту 2 цієї постанови, окрім іншого, територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абз. 4 п. 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до п. З цієї постанови Державній митній службі, окрім іншого, постановлено забезпечити утворення територіальних органів Державної митної служби відповідно до ст. 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Відповідно до ст. 21-1 Закону України від 17.03.2011 № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади», ст. 546 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби», наказу Державної митної служби від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено територіальні органи Державної митної служби як відокремлені підрозділи, в т.ч. Запорізьку митницю, з метою забезпечення належного здійснення митної політики в частині реалізації концепції єдиної юридичної особи та визначення умов її належного функціонування.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.12.2020 внесено запис про створення відокремленого підрозділу Державної митної служби - Запорізької митниці.

Відповідно до наказу Державної митної служби від 30.06.2021 № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» з 01.07.2021 Запорізька митниця, як відокремлений підрозділ Держмитслужби, розпочала здійснення покладених на територіальні органи функції і повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи відповідно до Митного кодексу України, законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також Положення про Запорізьку митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби».

З урахуванням наведеного, Запорізька митниця (як відокремлений підрозділ Держмитслужби) є правонаступником Запорізької митниці ДФС та відповідно до положень ст. 4 Господарського процесуального кодексу України має право на звернення до господарського суду.

11.07.2019 щодо керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінокс Трейд» складено протокол порушення митних правил у зв`язку з нез`явленням за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон. Товар - «легкий дистилят - рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кісневмісної сполуки (ізо-бутанол)» у кількості 22 030 кг був вилучений та розмішений на складі митниці.

06.03.2020 Постановою Запорізького апеляційного суду залишено без змінпостанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2020, якою провадження у справі № 334/7644/19 закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя вирішено повернути ТОВ «Мінокс Трейд» (ідентифікаційний код 42942856) товар: «легкий дистилят рідину, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кісневмісної сполуки (ізо-бутанол)», тимчасово вилучений за протоколом про порушення митних правил №0106/11200/19 від 11.07.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 Митного кодексу України якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 ст. 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані їх утримувачу лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися.

У зв`язку з несплатою відповідних митних платежів товар залишався на складі митного органу.

16.07.2019 між Запорізькою митницею ДФС та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінокс Трєйд» (ТОВ «Мінокс Трейд») укладено договір зберігання № 13, згідно з яким Запорізька митниця ДФС передає, а ТОВ «Мінокс Трейд» приймає на зберігання товар, що був вилучений в справі про порушення митних правил, який перебуває під митним контролем, а саме: «легкий дистилят - рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кісневмісної сполуки (ізо-бутанол)» у кількості 22 030 кг за ціною 462 630,00 гри. Складено Акт прийому-передачі майна на відповідальне зберігання від 16.07.2019, де зазначено, що даний товар знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Краснова, 13.

В подальшому даний товар був розміщений відповідачем за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вул. Привокзальна, 2-г, що підтверджується Додатковою угодою від № 2.

Відповідно до Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2012 р. за № 1097/21409, митниця проводить інвентаризації вилучених та прийнятих на зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення в місцях їх зберігання.

16.11.2021 митницею до відповідача направлено лист з проханням забезпечити доступ для огляду товару інвентаризаційною комісією та бути присутній відповідальній особі. Відповіді на даний лист позивач не отримав.

06.12.2021 позивач повторно звернувся листом до відповідача з аналогічним питанням. Відповіді позивач не отримав.

17.12.2021 позивач повторно звернувся листом до відповідача про необхідність дотримання митного законодавства та забезпечення доступу інвентаризаційної комісії до місця зберігання й огляду товару. Відповідь не надано.

Митниця направляла листи відповідачу з вимогою повернення вищезазначеного товару відповідно до умов договору зберігання.

17.01.2022 митницею до відповідача направлено лист з вимогою повернути даний товар. Відповіді не надано.

08.03.2024 позивач звернувся листом до відповідача про необхідність завершення митного оформлення даного товару. Відповіді не надано.

11.09.2025 позивач звернувся листом до відповідача з вимогою надати інформацію стосовно даного товару. Відповіді не надано.

Як зазначалося вище, між Запорізькою митницею ДФС та ТОВ «Мінокс Трейд» укладено договір зберігання від 16.07.2019 № 13.

Відповідно до п. 2.1.2. даного договору, Зберігач (ТОВ «Мінокс Трейд») зобов`язаний повернути Майно (вищезазначений товар) за першою вимогою Поклажодавця (Митниці), незалежно від терміну зберігання.

Згідно із ч. 5 ст. 239 Митного кодексу України, товари, які через свої властивості та/або громіздкість не можуть зберігатися на складі митного органу, за рішенням керівника митного органу або його заступника можуть бути залишені на зберігання за місцем їх виявлення/перебування або передані на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей цього Кодексу таке зберігання вважається зберіганням на складі митного органу.

Згідно із ч. 2 ст. 242 Митного кодексу України, товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх утримувачу лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Згідно із ч. 3 ст. 243 Митного кодексу України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані їх утримувачу лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів не відшкодовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцем у схоронності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

За приписами частини 1 статті 953 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний на пергу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до п. 2.1.2. договору зберігання від 16.07.2019 № 13, відповідач повинен повернути майно за першою вимогою позивача, незалежно від терміну зберігання.

Відповідач не сплатив митні платежі за товар, задекларований при переміщенні через митний кордон України. Товар митним органом, Товариству з обмеженою відповідальністю «Мінокс Трейд» не видавався, та за договором зберігання відповідачем не повертався.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Примусове виконання обов`язку в натурі спосіб захисту цивільного права, який випливає із загального принципу належного виконання зобов`язання. Застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Цей спосіб полягає у адресованій особі вчинити певну дію або утриматися від дії, незалежно від застосування до неї інших заходів впливу (відшкодування збитків чи моральної (немайнової шкоди), накладення штрафу пені та ін.).

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано доказів належного виконання умов зберігання та спростування позиції позивача.

На підставі вищевикладеного, фактично встановлених обставин та наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати із сплати судового збору за подання позову до суду покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 226, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінокс Трейд» (будинок 11А, вулиця Лук`яненка Левка, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, Україна, ідентифікаційний код 42942856) передати Державній митній службі України в особі Запорізькій митниці (вулиця Синенка Сергія 12, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ідентифікаційний код 44005647) товар «легкий дистилят рідина, що складається з нафтопродуктів більше 70%, в якості основного складового та кісневмісної сполуки (ізо-бутанол) у кількості 22 030 кг.». Видати наказ.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінокс Трейд» (будинок 11А, вулиця Лук`яненка Левка, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, Україна, ідентифікаційний код 42942856) на користь Державної митної служби України в особі Запорізькій митниці (вулиця Синенка Сергія 12, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ідентифікаційний код 44005647) судовий збір 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.03.2026.

Суддя І. С. Горохов