ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26.02.2026 м. Харків Справа №905/781/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Зайцевій А.А.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Грета» за вх. №112/26 від 09.01.2026 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 328 Господарського процесуального кодексу України

у справі №905/781/22

за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Грета»

про стягнення заборгованості в сумі 52 152 429,84 грн,

за участю представників:

від позивача (стягувача): Писаренко О.В., адвокат,

від відповідача (боржника, заявника): Марченко О.І., адвокат,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22, з урахуванням ухвали від 15.04.2024 про виправлення описки, частково задоволено позов АТ «Таскомбанк»; стягнуто з ПрАТ «Грета» на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 у загальній сумі 47 873 981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн заборгованість за кредитом, 5 640 652,60 грн заборгованість за відсотками, 475 192,82 грн заборгованість за комісією та витрати зі сплати судового збору в сумі 718 109,72 грн; в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

01.04.2024 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

ПрАТ «Грета» звернулось до суду із заявою за вх. № 112/26 від 09.01.2026 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 328 ГПК України, за змістом якої відповідач (боржник, заявник) просить суд визнати наказ Господарського суду Донецької області від 01.04.2024, виданий на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви відповідач (боржник, заявник) посилається на зарахування взаємних зустрічних вимог згідно заяв про залік взаємних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1, від 14.10.2025 №14/10/25-1, оскільки вартість майна, прийнятого АТ «Таскомбанк» в рахунок погашення боргу, яка встановлена висновками експертиз Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 21.03.2024 №№25207, 25209, від 25.03.2024 №25126/25201, перевищує розмір кредиторської заборгованості перед банком, у зв`язку з чим ПрАТ «Грета» виконало свої зобов`язання перед банком в повному обсязі, що є підставою для визнання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 таким, що не підлягає виконанню. Також відповідач (боржник, заявник) зазначає, що після проведення заліку взаємних вимог та в силу ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 25 ЗУ «Про заставу» АТ «Таскомбанк» має заборгованість перед ПрАТ «Грета» у розмірі різниці між вартістю прийнятого АТ «Таскомбанк» майна та розміром заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором.

15.01.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою призначено розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в судовому засіданні на 26.01.2026; запропоновано позивачу (стягувачу) надати до суду письмову позицію щодо заяви.

23.01.2026 за вх. №01-41/629/26 господарський суд одержав заперечення позивача (стягувача) на заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій він просить відмовити в задоволенні заяви. Позивач (стягувач) зазначає, що на підставі заяви від 17.07.2025 за №17/07/25-1 про залік взаємних вимог ПрАТ «Грета» вже зверталось до суду з заявою при визнання наказу від 01.04.2024 таким, що не підлягає виконанню, та постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2025, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні цієї заяви.

Також позивач (стягувач) вказує, що непогашена заборгованість ПрАТ «Грета» за кредитним договором підтверджується рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22, яке набрало законної сили, не оскаржувалось та на виконання якого видано наказ. Преюдиційні обставини наявності боргу встановлено у справі №905/781/22 та підтверджено Верховним Судом у постанові від 16.04.2025 у справі №910/5058/24, а правомірність набуття АТ «Таскомбанк» права власності на нерухоме іпотечне та рухоме заставне майно ПрАТ «Грета» в рахунок погашення заборгованості за вартістю, визначеною ПП «Академія оцінки і права», - Верховним Судом у постанові від 09.07.2025 у справі №910/1091/24, у зв`язку з чим боржником є виключно ПрАТ «Грета», а АТ «Таскомбанк» не має будь-яких грошових зобов`язань перед ПрАТ «Грета».

Позивач (стягувач) вважає, що з урахуванням правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, від 19.09.2022 у справі №917/244/21, від 16.04.2025 у справі №910/5058/24, від 09.07.2025 у справі №910/1091/24, заяви ПрАТ «Грета» від 17.07.2025 та від 24.10.2025 про залік взаємних вимог не можуть мати сили правочину про зарахування вимог в розумінні ст. ст. 601, 202 ЦК України, а тому твердження ПрАТ «Грета» про виконання у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором за рахунок іпотечного нерухомого та заставного рухомого майна на підставі одностороннього правочину у вигляді заяв ПрАТ «Грета» від 17.07.2025 та від 24.10.2025 про залік взаємних вимог є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, позивач (стягувач) зазначає, що з грудня 2024 року на розгляді в Господарському суді міста Києва знаходиться справа №910/15619/24 за позовом ПрАТ «Грета» до АТ «Таскомбанк» про стягнення 1 000 000 грн, під час розгляду якої можливо буде встановлюватися наявність або відсутність у АТ «Таскомбанк» перед ПрАТ «Грета» грошового зобов`язання, у зв`язку з набуттям банком права власності на заставлене майно.

Також позивач (стягувач) повідомляє про те, що з жовтня 2025 року на розгляді в Господарському суді міста Києва знаходиться справа №910/12993/25 за позовом ПрАТ «Грета» до АТ «Таскомбанк» про визнання недійсною субкредитної угоди, а саме, договору №9 від 23.10.2021 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, згідно з яким сторони домовились викласти кредитний договір в новій редакції та визнання частково недійсним протокольного рішення засідання комітету з управління непрацюючими активами АТ «Таскомбанк» від 23.12.2022 (протокол №231222/1) у частині, що стосується прийняття у власність АТ «Таскомбанк» майна ПрАТ «Грета» в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором. На думку позивача (стягувача) наявність справи №910/12993/25 вказує на порушення ПрАТ «Грета» принципу недопустимості суперечливої поведінки, оскільки у зазначеній справі ПрАТ «Грета» по суті оскаржує кредитний договір та рішення банку, на підставі якого було набуто право власності на заставне майно, а у справі, що розглядається, у ПрАТ «Грета» зовсім протилежна позиція, так як останнє стверджує, що борг нібито погашено зарахуванням на підставі дійсного кредитного договору та дійсних правочинів з набуття права власності на предмети забезпечення.

26.01.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою відкладено судове засідання на 25.02.2026.

29.01.2026 за вх. №01-41/822/26 господарський суд одержав пояснення відповідача (боржника, заявника), в яких він наполягає, що заборгованість ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22 була погашена шляхом вчинення ПрАТ «Грета» правочинів щодо заліку зустрічних однорідних вимог згідно з заявами про залік взаємних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 № 14/10/25-1, які не визнані судом недійсними і виходячи з презумпції правомірності правочину, закріпленої у ст. 204 ЦК України, є дійсними та породжують правові наслідки.

Відповідач (боржник, заявник) також вказує, що в постанові Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі №905/781/22 не встановлюється відсутність безспірних зустрічних вимог, а зазначено, що нібито у матеріалах справи відсутні висновки судових експертиз Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України № 25207, №25209, № 25126/25201, на які посилається ПрАТ «Грета», які наразі додані до заяви.

25.02.2026 господарським судом згідно протокольної ухвали відкладено судове засідання на 26.02.2026.

Представник відповідача (боржника, заявника) в судовому засіданні 25.02.2026 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні 26.02.2026 просив відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні 26.02.2026 господарським судом проголошено скорочену ухвалу (вступну та резолютивну частини ухвали).

Дослідивши матеріали заяви та заслухавши пояснення позивача (стягувача) та відповідача (боржника, заявника), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В силу ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

-матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Підставою для визнання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 таким, що не підлягає виконанню, ПрАТ «Грета» зазначає відсутність боргу перед АТ «Таскомбанк» у зв`язку з його припиненням шляхом зарахування зустрічних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2022 року АТ «Таскомбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ПрАТ «Грета» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 в сумі 89 620 215,26 грн, з яких: 83 200 000 грн - тіло кредиту, 6 104 340,44 грн - відсотки, 316 574,82 грн - комісія та в розмірі 1 037 837,52 євро, з яких: 1 000 000,00 євро - тіло кредиту, 37 837,52 євро - відсотки.

Під час розгляду судом справи №905/781/22 АТ «Таскомбанк» у позасудовому порядку задовольнило частину грошових вимог за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 шляхом звернення стягнення на майно ПрАТ «Грета» у відповідності до укладених договорів іпотеки, застави та прийняло у власність в рахунок погашення боргу наступне майно: нежитлові приміщення, загальною площею 169,5 кв.м., розташовані за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Чайковського, буд. 10; нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 51 820,60 кв.м., розташовані за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Чайковського, буд. 1; земельна ділянка, загальною площею 7,7345 га, кадастровий номер: :00:002:0495, цільове призначення: для обслуговування території заводу за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Чайковського, буд. 1; нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 5 196,40 кв.м., розташовані за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Хмельницького Б., буд. 32; земельна ділянка, загальною площею 2,2317 га, кадастровий номер: :01:000:0015, цільове призначення: для обслуговування допоміжного цеху за адресою: Донецька обл., Костянтинівський р-он, Білокузьминівська сільська рада; 1170 позицій рухомого майна.

Відповідно до долучених АТ «Таскомбанк» до матеріалів справи звітів ПП «Академія оцінки і права» про оцінку майна від 19.12.2022 ринкова вартість майна ПрАТ «Грета», на яке було звернуто стягнення в позасудовому порядку, становить: нежитлового приміщення, загальною площею 169,5 кв.м., розташованого за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Чайковського, буд. 10 - 1 018 800 грн; нежитлових будівель та споруд, загальною площею 51 820,60 кв.м., розташованих за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул. Чайковського, буд. 1 - 30 104 400 грн; земельної ділянки, загальною площею 7,7345 га, кадастровий номер: :00:002:0495, цільове призначення: для обслуговування території заводу за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Чайковського, буд. 1 - 5 233 000 грн; нежитлових будівель та споруд, загальною площею 5 196,40 кв.м., розташованих за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Хмельницького Б., буд. 32 - 1 735 200 грн; земельної ділянки, загальною площею 2,2317 га, кадастровий номер: :01:000:0015, цільове призначення: для обслуговування допоміжного цеху за адресою: Донецька обл., Костянтинівський р-н, Білокузьминівська сільська рада - 1 404 000 грн, виробничого обладнання та устаткування у кількості 1170 позицій, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Чайковського, буд. 1 - 43 346 904 грн.

В рішенні Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22 встановлено, що за рахунок вищезазначеного майна, набутого у власність АТ «Таскомбанк», була погашена частково заборгованість ПрАТ «Грета» за кредитним договором у розмірі 1 060 781,96 євро та 41 441 864,39 грн, що в гривневому еквіваленті становить 82 842 304 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22, з урахуванням ухвали від 15.04.2024 про виправлення описки, частково задоволено позов АТ «Таскомбанк» (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог на суму боргу, який погашено за рахунок звернення стягнення на майно); стягнуто з ПрАТ «Грета» на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 у загальній сумі 47 873 981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн - заборгованість за кредитом, 5 640 652,60 грн - заборгованість за відсотками, 475 192,82 грн - заборгованість за комісією та витрати зі сплати судового збору в розмірі 718 109,72 грн; в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

01.04.2024 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

За відомостями з АСВП 23.12.2025 відкрито виконавче провадження №79869153 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22.

18.07.2025 ПрАТ «Грета» направило на електронну та юридичну адресу АТ «Таскомбанк» заяву про залік взаємних вимог (у порядку ч. 3 ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України) від 17.07.2025 №17/07/25-1 на суму 42 476 245,33 грн.

Згідно з цією заявою, з моменту її направлення вважається, що:

- ПрАТ «Грета» виконало свої зобов`язання перед АТ «Таскомбанк» за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 та рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22 щодо перерахування грошових коштів на суму 42 476 245,33 грн, з яких: 41 758 135,61 грн заборгованість за кредитом, 718 109,72 грн заборгованість за судовим збором;

- АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання перед ПрАТ «Грета» з перерахування різниці між вартістю прийнятого ним у власність майна ПрАТ «Грета», яке було предметом застави за договорами застави рухомого майна №313 від 26.02.2020, №314 від 26.02.2020, №678 від 29.05.2020, №1623 від 09.11.2020, №1016 від 24.06.2021, договорами іпотеки №553, №555, №557 від 27.03.2018, та розміром заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» на суму 42 476 245,33 грн.

В заяві зазначено, що після проведення цього заліку взаємних вимог АТ «Таскомбанк» має заборгованість перед ПрАТ «Грета» у розмірі різниці між вартістю прийнятого у власність майна та розміром заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором, яка становить 169 848 218,41 грн (295 166 767,74 грн (вартість майна) 124 600 439,61 грн (розмір заборгованості, встановлений рішенням суду) 718 109,72 грн судовий збір за рішенням суду).

15.10.2025 ПрАТ «Грета» направило на електронну та юридичну адресу АТ «Таскомбанк» заяву про залік взаємних вимог (у порядку ч. 3 ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України) від 14.10.2025 №14/10/25-1 на суму 6 115 845,42 грн.

Згідно з цією заявою, з моменту її направлення вважається, що:

- ПрАТ «Грета» виконало свої зобов`язання перед АТ «Таскомбанк» за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 та рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22 щодо перерахування грошових коштів на суму 6 115 845,42 грн, з яких: 5 640 652,60 грн заборгованість за відсотками, 475 192,82 грн заборгованість за комісією;

- АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання перед ПрАТ «Грета» з перерахування різниці між вартістю прийнятого ним у власність майна ПрАТ «Грета», яке було предметом застави за договорами застави рухомого майна №313 від 26.02.2020, №314 від 26.02.2020, №678 від 29.05.2020, №1623 від 09.11.2020, №1016 від 24.06.2021, договорами іпотеки №553, №555, №557 від 27.03.2018, та розміром заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» на суму 6 115 845,42 грн.

В заяві зазначено, що після проведення цього заліку взаємних вимог АТ «Таскомбанк» має заборгованість перед ПрАТ «Грета» у розмірі різниці між вартістю прийнятого у власність майна та розміром заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором, яка становить 163 732 372,99 грн (295 166 767,74 грн (вартість майна) 124 600 439,61 грн (розмір заборгованості, встановлений рішенням суду) 6 115 845,42 грн (проценти та комісія, стягнуті рішенням суду) - 718 109,72 грн (судовий збір, стягнутий рішенням суду).

Заліки зустрічних вимог здійснено ПрАТ «Грета» виходячи з того, що вартість майна, яке АТ «Таскомбанк» прийняло у власність становить 295 166 767,74 грн, на підтвердження чого ПрАТ «Грета» надано висновки експертів Національного наукового-центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса», а саме: висновок експертів №25207 за результатами проведення комісійної судової оціночно-земельної експертизи від 21.03.2024; висновок експертів №25209 за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи від 21.03.2024; висновок експерта №25126/25201 за результатами товарознавчої експертизи від 25.03.2024.

У відповідь на вказані заяви ПрАТ «Грета» про залік взаємних вимог АТ «Таскомбанк» листами від 18.08.2025 №32754/70.1. та від 30.10.2025 №46531/70.1. заперечило проти заліку взаємних вимог, оскільки, на думку АТ «Таскомбанк», у нього відсутні грошові зобов`язання перед ПрАТ «Грета».

Також, 25.12.2025 ПрАТ «Грета» направило на електронну адресу АТ «Таскомбанк» вимогу від 23.12.2025 №23/12/25-1 про виконання грошового зобов`язання у порядку ст. 530 ЦК України, якою вимагало протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги перерахувати на користь ПрАТ «Грета» грошові кошти в сумі 163 732 372,99 грн, як виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», ст. 25 ЗУ «Про заставу», ст. ст. 530, 601 ЦК України, правочинів про залік зустрічних однорідних вимог ПрАТ «Грета» від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (ст. 601 ЦК України).

Не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом (ст. 602 ЦК України).

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Законодавством не передбачено порядку та форми подання відповідної заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, але, виходячи з правової природи правочину вказана заява повинна містити чітке формулювання наміру зарахувати вимоги, точні суми та підстави зобов`язань, що підлягають зарахуванню.

Для здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав, та відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, тобто відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, не передбачена чинним законодавством, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі №910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі №910/21645/17, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 05.11.2019 у справі №914/226/18.

Тобто, припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами (постанова Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №910/18256/17).

Верховний Суд у постанові від 26.11.2019 у справі №920/240/18 зазначив, зокрема, що зарахування є можливим лише у разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань, та чіткого встановленого розміру боргових зобов`язань, їх розмір повинен носити ясний та безспірний характер; у спірних правовідносинах між сторонами може мати місце зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності в зобов`язаннях сторін прозорості та безспірності.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 сформовані, зокрема, такі висновки щодо застосування ст. 601 ЦК України та ст.ст. 202, 203 ГК України:

- зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами;

- вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги;

- безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором;

- за дотримання умов, передбачених ст. 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених ст. 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним;

- наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 14.07.2022 у справі № 910/5109/21.

Водночас, у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється (постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.09.2022 у справі №917/244/21).

Проаналізувавши зміст заяв ПрАТ «Грета» про залік взаємних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1, які надіслані АТ «Таскомбанк», суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою зазначені заяви є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Наведене обумовлює необхідність встановлення судом і, відповідно, доведення кредитором - ПрАТ «Грета» наявності безспірного зустрічного зобов`язання особи, яку вона вважає боржником, вчинити на користь такої сторони певну дію (в цьому випадку сплатити грошові кошти).

ПрАТ «Грета», вказуючи про припинення грошових зобов`язань перед АТ «Таскомбанк» за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 та рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22 на підставі вчинених ним правочинів відповідно до заяв про залік взаємних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 № 14/10/25-1, виходить з того, що у АТ «Таскомбанк» наявні зустрічні грошові зобов`язання перед ним зі сплати різниці між вартістю прийнятого АТ «Таскомбанк» у власність майна в рахунок погашення заборгованості ПрАТ «Грета» за кредитним договором та розміром цієї заборгованості.

При цьому, вартість майна ПрАТ «Грета» визначає на підставі висновків експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №25207 та №25209 від 21.03.2024, №25126/252201 від 25.03.2024 у розмірі 295 156 767,74 грн.

В свою чергу, АТ «Таскомбанк», зазначаючи про відсутність у нього будь-яких грошових зобов`язань перед ПрАТ «Грета», виходить з вартості майна, яка визначена на підставі звітів ПП «Академія оцінки і права» про оцінку майна від 19.12.2022 та складає 82 842 304 грн.

Таким чином, на цей час існують висновки про оцінку вартості одного й того ж майна за різною ціною (експертні висновки Національного наукового центра «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» та звіти про оцінку майна ПП «Академія оцінки і права»), дійсність яких належними доказами не спростована.

Наведене свідчить про існуючу невизначеність між сторонами щодо вартості зазначеного майна, що, в свою чергу, виключає безспірність існування зобов`язань АТ «Таскомбанк» перед ПрАТ «Грета», на зарахування яких ПрАТ «Грета» було вчинено залік взаємних вимог згідно з заявами від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1.

Додатково про спірність зобов`язань, на зараховування яких ПрАТ «Грета» вчинено правочини згідно з заявами від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1, свідчить наявність у провадженні Господарського суду міста Києва справи №910/12993/25 за позовом ПрАТ «Грета» до АТ «Таскомбанк» про: визнання недійсним додатку 20 І від 23.10.2021 до генерального договору про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 (в редакції договору №9 від 23.10.2021), укладеного між АТ «Таскомбанк» та ПрАТ «Грета»; визнання акта АТ «Таскомбанк» - протокольного рішення засідання комітету з управління непрацюючими активами АТ «Таскомбанк» від 23.12.2022 (протокол № 231222/1) частково недійсним у тій частині, що стосується прийняття у власність АТ «Таскомбанк» майна ПрАТ «Грета» в рахунок часткового погашення заборгованості, у першу чергу за основним боргом та процентами за кредитною лінією в євро за субкредитною угодою - додатком 20 І від 23.10.2023 до генерального договору про надання банківських послуг (мультивалютний) № Т 09.12.2014 К 1874 від 27.03.2018.

Тобто, наразі ПрАТ «Грета» оспорює як підставу виникнення у нього частини зобов`язань перед АТ «Таскомбанк», так і підставу виникнення у АТ «Таскомбанк» зустрічних зобов`язань, на залік яких були спрямовані заяви ПрАТ «Грета» від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1.

Також, з 10.01.2025 у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15619/24 за позовом ПрАТ «Грета» до АТ «Таскомбанк» (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) про стягнення 1 000 000 грн, як різниці між ринковою вартістю рухомого та нерухомого майна ПрАТ «Грета», яку АТ «Таскомбанк» прийняв у власність згідно з протоколом засідання комітету з управління непрацюючими активами АТ «Таскомбанк» від 23.12.2022 № 231222/1, та заборгованістю ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) № Т 09.12.2014 К 1874 від 27.03.2018.

При цьому, з ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі №910/15619/24 вбачається, що первинний розмір заявлених у цій справі ПрАТ «Грета» позовних вимог становив 168 530 962,19 грн.

Тоді як в заяві про залік взаємних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1 ПрАТ «Грета» зазначає, що після цього зарахування зустрічних вимог у АТ «Таскомбанк» залишаються грошові зобов`язання перед ПрАТ «Грета» у вигляді різниці між вартістю прийнятого у власність АТ «Таскомбанк» майна та розміром заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором в розмірі 169 848 218,41 грн, а в заяві про залік взаємних вимог від 14.10.2025 №14/10/25-1 ПрАТ «Грета» зазначає, що після зарахування зустрічних вимог згідно з цією заявою розмір грошових зобов`язань АТ «Таскомбанк» становить 163 732 372,99 грн.

Крім того, за змістом заяв ПрАТ «Грета» від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1 про залік взаємних вимог вартість спірного майна становить 295 166 767,74 грн, що не узгоджується з вартістю цього майна, яка визначена у висновках експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса» №25207 та №25209 від 21.03.2024, №25126/252201 від 25.03.2024 та складає 295 156 767,74 грн.

При цьому, в межах розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати існуючий між сторонами спір щодо вартості майна.

Одночасно, питання правомірності набуття АТ «Таскомбанк» права власності на нерухоме іпотечне та рухоме заставне майно в рахунок часткового погашення заборгованості ПрАТ «Грета» за кредитним договором, в тому числі за вартістю визначеною у звітах ПП «Академія оцінки і права» від 19.12.2022 та від 20.12.2022, досліджувалось судами під час розгляду справи №910/1091/24 за позовом ПрАТ «Грета» до АТ «Таскомбанк», Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Горбурова К.Є. про визнання недійсним рішення АТ «Таскомбанк» про набуття предмету іпотеки (застави) за договорами; визнання відсутнім права власності у АТ «Таскомбанк» на майно; визнання недійсними рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В рішенні Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №910/1091/24, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 та постановою Верховного Суду від 09.07.2025, не встановлено обставин порушення АТ «Таскомбанк» вимог законодавства та умов іпотечного договору, договорів застави при набутті ним права власності на предмети іпотеки та застави за ціною, визначеною експертними звітами про оцінку ПП «Академія оцінки і права».

Норма ч. 2 ст. 328 ГПК України, виходячи з імперативних приписів ст. 129-1 Конституції України та ст. 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, визначає можливість припинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, лише внаслідок наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення, втім не встановлює процесуального механізму вирішення судом спору про право на цій стадії господарського процесу.

Обставини, на підставі яких господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, мають бути безспірними та безпосередньо засвідчувати факт припинення зобов`язань боржника, адже в іншому випадку між сторонами з цього приводу виникає спір про право, який неможливо вирішити лише шляхом застосування процесуальної норми.

Отже, зважаючи на обставини, які свідчать про спірність зустрічного зобов`язання АТ «Таскомбанк» (невизначеність/неузгодженість щодо існування такого зобов`язання та його розміру), підстави вважати, що зобов`язання ПрАТ «Грета» за рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22 припинено шляхом зарахування взаємних вимог згідно з заявами від 17.07.2025 №17/07/25-1 та від 14.10.2025 №14/10/25-1 відсутні.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що заява ПрАТ «Грета» за вх. № 112/26 від 09.01.2026 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 таким, що не підлягає виконанню, є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи позивача (стягувача) стосовно того, що ПрАТ «Грета» вже зверталось до суду з заявою за вх. №4838/25 від 23.07.2025 про визнання наказу від 01.04.2024 таким, що не підлягає виконанню на підставі заяви про залік взаємних вимог від 17.07.2025 за №17/07/25-1 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі №905/781/22, яка набрала законної сили, відмовлено у її задоволенні, не прийняті судом до уваги, оскільки підставою заяви, що розглядається, окрім заяви про залік взаємних вимог від 17.07.2025 за №17/07/25-1, ПрАТ «Грета» визначено також і заяву про залік взаємних вимог від 14.10.2025 №14/10/25-1, які є взаємопов`язаними, спрямованими на припинення грошових зобов`язань, що виникли з одних й тих самих юридичних фактів, що свідчить про доцільність їх розгляду в сукупності.

Крім того, до заяви що розглядається, ПрАТ «Грета» додано висновки Національного наукового-центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», відсутність яких була однією з підстав для відмови у задоволенні попередньої заяви.

Повна ухвала складена з перевищенням встановленого законом строку з об`єктивних причин, пов`язаних з дією воєнного стану на території України, поточною ситуацією у м. Харків, який є прифронтовим містом, особливим режимом роботи суду в умовах воєнного стану (дистанційний (віддалений) режим роботи суду або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), обмежений доступ до приміщення суду).

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Грета» у задоволенні заяви за вх. №112/26 від 09.01.2026 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили 26.02.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 05.03.2026.

Суддя Л.В. Ніколаєва