ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

04.03.2026 Справа № 917/299/26

Суддя Господарського суду Полтавської області Паламарчук В.В., розглянув матеріали

за заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

Встановив ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою (вхід. №311/26 від 27.02.2026) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 року справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/299/26 та визначено головуючим суддю Паламарчука В.В.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Дослідивши заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

1. Ч. 2 ст. 116 КУзПБ встановлено, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається, зокрема, ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Подана заява про неплатоспроможність не містить відомостей щодо наявності або відсутності адреси електронної пошти боржника.

2. У п. 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ вказано, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник повинен надати документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа повинна зазначити конкретні обставини, які безпосередньо вплинули на заявника та вказують на настання загрози його неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому), та надати на підтвердження зазначеного відповідні докази.

У супереч наведеним положенням Закону в заяві не обґрунтуванні підстави, з яких її подано.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 посилається на положення п. 2, 4 ст. 115 КУзПБ, скрутне матеріальне становище, повномасштабне вторгнення, практику Верховного Суду без обґрунтування природи і причин неплатоспроможності.

Заявник не надав доказів на підтвердження наведених ним обставин, які спричинили його неплатоспроможність. Зокрема не надав відповідні докази на підтвердження інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів.

Заявник має повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду, а, отже, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо, як цього вимагає ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 922/5486/23.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа - боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Заявник не надає доказів, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення.

Виписки по рахункам заявника такими не є, та не відображають інформацію щодо припинення погашення кредитів по кожному з кредитних зобов`язань та не містять належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення.

Подані докази не визначають структуру заборгованості боржника перед кредиторами, не фіксують або констатують документально період виникнення боргу боржника, його розрахунок.

3. Боржник до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не надав доказів того, що за виконавчим провадженням здійснювалося стягнення та виконавцем у своїй постанові було встановлено факт відсутності у боржника майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тобто, заявником не надано доказів на підтвердження наведених ним обставин, які спричинили його неплатоспроможність.

4. За твердженням ОСОБА_1 загальна сума його заборгованості перед кредиторами становить 1105849,73 грн.

В якості доказів на підтвердження наявності та розміру заборгованості за кредитними договорами, заявником додано до заяви кредитний звіт станом 20.02.2026 із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання ОСОБА_1 .

Тоді як договорів з АТ «Ідея Банк», ТОВ «Інновація компані», ТОВ «Споживчий Центр», ТОВ «Укр Кредит фінанс», АТ «Сенс Банк», АТ «ПУМБ», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп», ТОВ ФК «Фінбуст», ТОВ «Кредити готівкою», ТОВ «ФК «ЕЙС», ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», АТ «Таскомбанк» матеріали заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не містять.

Кредитний звіт із сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договорами.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідна правова позиція щодо роздруківки з сайту ТОВ Українське бюро кредитних історій щодо кредитної історії боржника як доказу у справі про неплатоспроможність фізичної особи викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.11.2022 у справі № 909/937/21.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та " Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Разом із цим, роздруківка кредитної історії, яка надана ОСОБА_1 в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує заявниця.

Вказаний на роздруківці кредитної історії QR-код не свідчить про підписання цих документів, оскільки він містить лише посилання для перевірки звіту.

При цьому, низка наданих ОСОБА_1 документів (кредитних договорів, довідок фінансових установ) не містять підписів та/або протоколів створення й перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису посадовими особами юридичних осіб, зазначених заявником кредиторами.

За результатом указаних доказів неможливо здійснити аналіз відомостей та документів для досягнення мети підготовчого засідання, а саме: підтвердження наявності кредитних зобов`язань та простроченої заборгованості, що утворилась у заявника перед кредиторами внаслідок порушення зобов`язань, розмір яких, згідно тверджень заявника становить суму 1 414 475,33 грн.

5. Щодо заяви боржника про неможливість надати інформацію щодо кредиторів (АТ «Ідея Банк», ТОВ «Інновація компані», ТОВ «Споживчий Центр», ТОВ «Укр Кредит фінанс», АТ «Сенс Банк», АТ «ПУМБ», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп», ТОВ ФК «Фінбуст», ТОВ «Кредити готівкою», ТОВ «ФК «ЕЙС», ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», АТ «Таскомбанк»), то суд звертає увагу на те, що надання банківських виписок на підтвердження отримання кредитних коштів, здійснення операцій з погашення заборгованості не є складним завданням. Як правило, кредитні кошти від мікрофінансових організацій зараховуються на карткові рахунки позичальника, а використовуючи систему банкінгу (у тому числі її використання на особистому телефоні), яка надає можливість скористатися такими послугами, як:

- блокування картки клієнтом, наприклад, в разі викрадення або втрати;

- виписки за рахунками;

- інформація про інші відкриті банківські продукти (платіжні картки, депозити, кредити, інше);

- платежі в межах банку;

- платежі в національній валюті в межах країни;

- оформлення заяв на підключення до інших послуг (sms-банкінг, картки, депозити, кредити, інше);

- отримання виписки є стандартною процедурою і не містить жодних складнощів.

Ненадання боржником належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення кредитних операцій унеможливлює встановлення правомірності підстав звернення з заявою про неплатоспроможність (ст. 115 КУзПБ) та свідчить про недобросовісність заявника (з огляду на просту процедуру отримання виписки).

Отже, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано належних доказів (судових рішень, договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, джерел грошових коштів для виконання плану реструктуризації.

6. Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що узгоджується з вимогами пунктів 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім цього, заявником не дотримано вимог щодо повноти та достовірності відомостей, зазначених у декларації про його майновий стан у справі про неплатоспроможність. Так, декларації не містять усіх відомостей, зокрема, щодо доходів членів сім`ї, зокрема, матері.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, відповідно до п. 9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Як убачається із доданих до заяви декларацій про майновий стан боржника, заявником у відповідних рядках декларацій зазначено: "Член сім`ї не надав інформацію", "-".

До заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Так, у справі № 910/6639/20 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

7. ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі не зазначено відомостей, визначених ч. 5 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, заявником надано суду заяву арбітражної керуючої Городніщевої Єлизавети Олегівни, (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №2114 від 02.05.2024.) про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

На виконання п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, заявником надано договір про розстрочення авансування винагороди арбітражного керуючого від 25.02.2026, укладеного між арбітражною керуючою Городніщевої Єлизаветою Олегівною та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.1. укладеного договору вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язується здійснити оплату винагороди арбітражного керуючого.

Згідно з п.3.1. укладеного договору вбачається, що ОСОБА_1 оплату праці арбітражного керуючого здійснює у сумі 49420,00грн за весь строк виконання повноважень; п.3.2. боржник перераховує кошти окремими платежами по 9884,00грн протягом 5 ти місяців на рахунок, що надається арбітражним керуючим, однак доказів наявності у заявника коштів (з урахуванням побутових/щомісячних витрат в сумі 14 166,67 грн, погашення вимог кредиторів згідно плану реструктуризації боргів в сумі 7500,00 грн та погашення щомісячних платежів (виплата аліментів)) в сумі 10833,33 грн для оплати витрат у справі суду не надано.

З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що доказів можливості виконання договору про оплату праці арбітражного керуючого, укладеного між ОСОБА_1 та арбітражною керуючою Городніщевою Єлизаветою Олегівною не надано.

Відомостей щодо походження коштів на оплату винагороди арбітражного керуючого та для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність суду не надано.

У зв`язку з чим, суд зобов`язує, заявника надати докази наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки на стадії прийняття господарським судом та перевірки форми та змісту заяви про неплатоспроможність, а також на етапі вирішення питання щодо можливості призначення підготовчого засідання встановлено, що зміст заяви не відповідає вимогам ч. 3 ст. 162 ГПК України та ст. ст. 115, 116 КУзПБ, зазначена заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху до виправлення недоліків та подання суду відповідних доказів.

Керуючись статтями 37, 113, 116 Кодексу України з питань банкрутства, статтями 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність (від 27.02.2026 за вхід. №311/26) залишити без руху.

2. Надати заявнику строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання до суду:

- обґрунтування наявності підстав звернення до суду у відповідності до ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів, та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами, з підтверджуючими доказами);

- відомості щодо наявності або відсутності адреси електронної пошти боржника;

- докази наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі;

- додати докази, на які заявник посилається у заяві, але які до заяви не додані;

- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять розмір заборгованості та факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- докази того, що за виконавчим провадженням здійснювалося стягнення та виконавцем у своїй постанові було встановлено факт відсутності у боржника майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- докази наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Паламарчук В.В.