УХВАЛА

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/2295/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1) Державного підприємства «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька 4-6, )

2) Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, буд. 193, офіс №7, РНОКПП НОМЕР_2 )

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Труд» (04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 10-А, офіс 2, )

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (08622, Київська область, Фастівський район, м. Плесецьке, Гранкар`єр, )

про визнання недійсними результатів торгів з продажу частки у статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Труд», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» про визнання недійсними результати торгів згідно протоколу №463706 (реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020 року, з продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (08622, Київська область, Фастівський район, м. Плесецьке, Гранкар`єр, ) в розмірі 30,8%.

У пункті 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Частиною 1 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-2 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Так, ч.6 статті 30 ГПК України передбачено, що спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Позивачем заявлено вимогу про визнання недійсними результатів торгів згідно протоколу № 463706 (реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020 року, з продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (08622, Київська область, Фастівський район, м. Плесецьке, Гранкар`єр, ) в розмірі 30,8%.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є корпоративним і пов`язаний з продажем частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр», яка згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була зареєстрована за адресою: 08622, Київська область, Фастівський район, м. Плесецьке, Гранкар`єр.

Тобто, дана справа належить до виключної підсудності Господарського суду Київської області на підставі ч. 6 ст. 30 ГПК України за місцезнаходженням юридичної особи щодо продажу частки у статутному капіталі якої виник спір.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд звертає увагу також на те, що ст. 279 ГПК України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Окрім того, суд зазначає, що згідно із статтею 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 року (заява № 7360/76), висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про направлення справи за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст. 20, 27, 30, 31, 233 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сетам", Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" про визнання недійсним результатів торгів з продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр", з доданими документами передати за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

2. Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Дата підписання ухвали 05.03.2026

Суддя І.О. Андреїшина