УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 908/2571/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

прокурора - Красножон О.М.,

позивача - Мироненко Н.О.,

відповідача 1 - Борякова Т.В.,

відповідача 2 - Ляшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-Черкащина"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2025 (головуючий суддя - Парусніков Ю.Б. судді: Верхогляд Т.А., Іванов О.Г.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 (суддя Ярешко О.В.)

у справі №908/2571/24

за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради

до 1. Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-Черкащина"

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 57 309,02 грн штрафу,

ВСТАНОВИВ:

1. Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (далі за текстом також - прокурор) в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (далі за текстом також - Рада) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради (далі за текстом також - Департамент) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-Черкащина" (далі за текстом також - ТОВ "Будінвест-Черкащина") про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 31.07.2023 до договору підряду №4545/100 від 13.06.2023, укладеної між Департаментом та ТОВ "Будінвест-Черкащина", та стягнення з ТОВ "Будінвест-Черкащина" штрафних санкцій у розмірі 57 309,02 грн на користь місцевого бюджету Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор стверджує про порушенням вимог пункту 3-7 Розділу Х Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (далі за текстом - Особливості здійснення публічних закупівель), через відсутність документально підтверджених об`єктивних обставин для продовження строку виконання зобов`язань щодо виконання робіт.

3. Заперечуючи проти позову, Департамент вказує, зокрема, на те, що:

(1) прокурор нормативно не довів, які саме докази повинні свідчити про документальне підтвердження об`єктивних обставин, і яких, на його думку, достатньо для застосування підпункту 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель;

(2) прокурор не надав жодного документу, який би свідчив про дослідження ним виконавчої документації, передбаченої ДБН А.3.1-5:2006;

(3) вимагати від підрядника складання акта чи інших документів на підтвердження обставин застигання (затвердіння) розчину готового кладкового важкого цементного, марки М150, про який зазначено в акті приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 №1/100, немає жодних підстав, оскільки ці параметри вже науково обраховані й визначені в нормативних документах;

(4) прокурор документально не підтвердив порушення відповідачем зобов`язання та наявності підстав для притягнення його до відповідальності. Прокурор намагається втрутитися в господарську діяльність відповідачів;

(5) прокурор не надав належного обґрунтування можливості застосування господарської санкції Запорізькою міською радою, що не є стороною договору, не конкретизував, у чому саме полягає захист порушених інтересів ради.

Про відсутність порушень під час реалізації договору свідчать також результати ревізії, проведеної Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області.

4. ТОВ "Будінвест-Черкащина" також заперечувало проти позову, посилаючись на те, що:

(1) Запорізька міська рада є неналежним позивачем у цій справі. Повноваження щодо звернення до суду з позовом у разі невиконання або неналежного виконання умов договору наявні саме у Департаменту;

(2) укладення спірної додаткової угоди не призвело до збільшення ціни договору та до додаткових витрат Департаменту, угода була укладена з метою дотримання вимог і норм будівельних правил і стандартів при виконанні робіт. Укладення угоди було зумовлено тривалим терміном висихання виконаних стяжок на підлозі.

5. Господарський суд Запорізької області рішенням від 07.01.2025 у справі №908/2571/24, яке Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 14.08.2025, позовні вимоги задовольнив повністю; визнав недійсною додаткову угоду №2 від 31.07.2023 до договору підряду №4545/100 від 13.06.2023, укладену між Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради та ТОВ "Будінвест-Черкащина"; стягнув з ТОВ "Будінвест-Черкащина" у дохід місцевого бюджету Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради штрафні санкції у розмірі 57 309,02 грн; стягнув з ТОВ "Будінвест-Черкащина" на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області 4 844,80 грн судового збору.

6. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що:

(1) Запорізька міська рада є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Оскільки проведення процедури державних закупівель та укладення правочину з порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, то захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

При зверненні з цим позовом до суду прокурор дотримався норм статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом також - ГПК) та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначив уповноважений державою орган та належним чином обґрунтував необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок, у тому числі, бездіяльності позивача;

(2) у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження об`єктивних обставин, що спричинили продовження строку виконання робіт за договором підряду від 13.06.2023 №4545/100, з огляду на що позовна вимога про визнання недійсною додаткової угоди від 31.07.2023 №2 до договору підряду від 13.06.2023 №4545/100, укладеної між Департаментом та ТОВ "Будінвест-Черкащина", підлягає задоволенню;

(3) роботи за договором не були виконані у визначений договором строк, а саме не пізніше 31.07.2023, а тому позовна вимога про стягнення з ТОВ "Будінвест-Черкащина" штрафних санкцій у розмірі 57 309,02 грн (573 090,24 грн * 10% = 57 309,02 грн) у дохід місцевого бюджету Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради також підлягає задоволенню.

7. ТОВ "Будінвест-Черкащина" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати повністю постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2025 у справі №908/2571/24, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі №908/2571/24 і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

8. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник за текстом касаційної скарги в новій редакції посилається на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи про те, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах:

(1) від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 11.06.2024 у справі №925/1133/18, від 18.01.2023 у справі №488/2807/17, від 28.09.2022 у справі №483/448/20, від 18.09.2024 у справі №918/1043/21, від 05.10.2021 у справі №925/1214/19, від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, від 02.08.2023 у справі №908/2335/22, щодо застосування статті 53 ГПК, статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру";

(2) від 27.11.2018 у справі №905/1227/17, від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, від 23.09.2021 у справі №904/1907/15, від 09.09.2021 у справі №925/1276/19, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, від 08.02.2022 у справі №209/3085/20, від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, від 21.09.2022 у справі №908/976/19, від 26.05.2923 у справі №905/77/21, щодо застосування статей 15, 16, 215, 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

9. Доводи скаржника зводяться до того, що:

(1) звертаючись до суду, прокурор не виконав вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК, зокрема не довів, що саме міська рада, а не її департамент, мала законодавчо визначену компетенцію на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, не надав доказів повідомлення належного органу (в цьому випадку - Департаменту як розпорядника бюджетних коштів) про виявлені порушення та про намір звернутися до суду в його інтересах, як того вимагає частина четверта статті 23 вказаного Закону, відповідно, не довів, що цей орган був обізнаний про порушення, мав повноваження для їх усунення, але не вжив заходів щодо захисту інтересів держави;

(2) у свою чергу суди попередніх інстанцій, всупереч наведеним вимогам, не перевірили самостійно, який саме орган є уповноваженим державою здійснювати захист інтересів у спірних правовідносинах, не з`ясували, чи мав прокурор право діяти в інтересах міської ради замість відповідного департаменту. Суди не встановили, чи відсутні у Департаменту повноваження самостійно звертатися до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди до договору підряду, стороною якого він є. Фактично суди розглянули спір у складі неналежних учасників: від імені неналежного позивача (Запорізької міської ради) та за відсутності належного (Департаменту);

(3) відсутність належного обґрунтування підстав для представництва інтересів держави, нез`ясування належного позивача у справі та невстановлення компетентного органу, в інтересах якого прокурор мав звертатися, є істотними процесуальними порушеннями, що унеможливили правильне вирішення спору по суті;

(3) Запорізька міська рада не є ані розпорядником, ані одержувачем бюджетних коштів, а також не має рахунків в фінансових установах, тоді як Департамент є окремою юридичною особою, створеною для реалізації повноважень міської ради у сфері освіти, підпорядкований Виконавчому комітету Запорізької міської ради, має самостійні рахунки в органах Державної казначейської служби та виступає належним головним розпорядником бюджетних коштів, відповідно міг бути належним позивачем у справах, пов`язаних із виконанням або порушенням прав і обов`язків, що випливають із використання бюджетних коштів у сфері освіти, у разі порушення таких прав чи обов`язків;

(4) суди не встановили, чи спірний договір є тристороннім та/або містить обов`язки перерахування неустойки на користь третіх осіб, що не є сторонами договору, зокрема Запорізької міської ради. Стягнення штрафних санкцій на користь органу, який не є стороною договору, порушує принцип пропорційності та баланс інтересів, оскільки таке стягнення є надмірним та несправедливим щодо відповідача;

(5) так як неустойка не є тими фінансами, що повертаються в бюджет, тобто контролюються міською радою, визнання недійсною додаткової угоди виконаного договору про закупівлю без одночасного заявлення позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину є неефективним способом захисту порушеного права;

(6) суди не перевірили допустимість об`єднання прокурором у межах одного позову різноправових вимог, а саме вимоги про визнання недійсною додаткової угоди до договору підряду, укладеної на підставі Закону України "Про публічні закупівлі", та вимоги про стягнення штрафних санкцій за основним договором, чим порушили статтю 173 ГПК.

10. Департамент подав відзив на касаційну скаргу, в якому підтримує касаційну скаргу ТОВ "Будінвест-Черкащина", а оскаржувані рішення судів вважає такими, що підлягають скасуванню, як незаконні.

11. Доводи Департаменту зводяться до того, що:

(1) прокурор та позивач нормативно не обґрунтували, які саме документально підтверджені об`єктивні обставини повинно було надати ТОВ "Будінвест-Черкащина" для обґрунтування необхідності продовження терміну виконання робіт/послуг;

(2) суди попередніх інстанцій не надали правової оцінки відсутності у прокурора (позивача) доказів, які б засвідчували дослідження виконавчої документації, з`ясування етапу виконання робіт, стану готовності об`єкта чи окремо виконуваних робіт з поточного (аварійного) ремонту найпростішої споруди (укриття) закладу дошкільної освіти (ясла-садок);

(3) суди попередніх інстанцій залишили без належної правової оцінки доводи відповідачів 1, 2 стосовно властивостей бетону, сумішей і розчинів будівельних, використаних при здійсненні поточного (аварійного) ремонту найпростішої споруди (укриття) закладу дошкільної освіти (ясла-садок), зазначених у локальному кошторисі до акта приймання виконаних будівельних робіт;

(4) сторони договору підряду від 13.06.2023 №4545/100 продовжили строк виконання зобов`язань щодо виконання робіт при виникненні документально підтверджених об`єктивних обставин і такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

(5) Запорізька міська рада, в інтересах якої прокурор заявив позов, не є стороною договору підряду від 13.06.2023 №4545/100, укладеного Департаментом та ТОВ "Будінвест-Черкащина", а відтак не має належних правових підстав як для застосування санкцій до підрядника, так і для визнання свого права порушеним;

(6) суди попередніх інстанцій не з`ясовували чи є у цих договірних правовідносинах Запорізька міська рада іншою заінтересованою особою, і які ж саме права та законні інтереси цього органу місцевого самоврядування порушені вчиненням правочину (виключно додатковою угодою від 31.07.2023 №2, оскільки сам договір підряду від 13.06.2023 №4545/100 ані прокурор, ані Запорізька міська рада не оспорюють);

(7) задовольняючи позовну вимогу про стягнення з штрафних санкцій в дохід місцевого бюджету Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, суди попередніх інстанцій не надали належного обґрунтування можливості застосування такої санкції Запорізькою міською радою, яка не є стороною господарсько-правових відносин за договором підряду від 13.06.2023 №4545/100, не конкретизували, в чому саме полягає захист прав та інтересів саме цього кредитора (Запорізької міської ради) і яке саме порушення зобов`язання вчинив боржник - ТОВ "Будінвест-Черкащина".

12. Прокурор подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення судів - без змін.

13. Доводи прокурора зводяться до того, що:

(1) внаслідок порушення відповідачем 2 строку виконання робіт, оплата за якими здійснювалася за кошти, які виділялися безпосередньо з місцевого бюджету, нараховані суми штрафних санкцій підлягають стягненню з ТОВ "Будінвест-Черкащина" безпосередньо до місцевого бюджету;

(2) твердження скаржника про те, що правовим наслідком недійсності правочину є лише двостороння реституція та прокурор безпідставно об`єднав у межах одного позову різноправові вимоги є помилковим;

(3) замовником послуг (виконання робіт) за договором підряду є Департамент, засновником якого є Запорізька міська рада та який утримується за рахунок коштів бюджету міста;

(4) Запорізька міська рада, яка фінансує діяльність Департаменту, та зобов`язана контролювати виконання міського бюджету, зокрема, ефективне використання коштів їх одержувачами, та має представницькі повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади, є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції держави у даних спірних правовідносинах, відповідно, грошові кошти підлягають зарахуванню до місцевого бюджету Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради;

(5) на виконання вимог частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор попередньо, до звернення до суду, повідомив Запорізьку міську раду та Департамент про порушення інтересів держави та необхідність звернення до суду за їх захистом, у відповідь Департамент надав запитувані документи, проте залишив поза увагою питання про те, чи вживались (чи будуть вживатись) ним заходи, спрямовані на захист інтересів держави, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим прокурор повторно направив лист Запорізькій міській раді, у відповідь на який Виконавчий комітет Запорізької міської ради повідомив, що відсутні підстави для визнання недійсними додаткових угод до договору підряду із стягненням в дохід бюджету Запорізької міської територіальної громади штрафних санкцій за порушення умов договору;

(6) предметом договору, укладеного між Департаментом та ТОВ "Будінвест-Черкащина", є поточний (аварійний) ремонт найпростішої споруди (укриття) закладу дошкільної освіти, які за розпорядженням міського голови можуть використовуватись усіма бажаючими мешканцями міста, що також свідчить про актуальність вчасного закінчення ремонту в таких укриттях задля забезпечення безпеки учнів, працівників закладів освіти та інтересів усіх мешканців територіальної громади міста Запоріжжя.

14. Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України з огляду на таке.

15. Предметом спору в цій справі є заявлені прокурором в особі Ради вимоги про визнання недійсною укладеної між Департаментом та ТОВ "Будінвест-Черкащина" додаткової угоди про продовження строку виконання робіт за договором підряду та стягнення з ТОВ "Будінвест-Черкащина" на користь місцевого бюджету Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт у розмірі 57 309,02 грн.

16. У аспекті предмету спору у цій справі за заявленими прокурором в особі Ради як позивача вимогами, висновків судів попередніх інстанцій (пункт 6 цієї ухвали) та доводів касаційної скарги (пункт 9 цієї ухвали) в межах визначеної скаржником підстави касаційного оскарження (пункт 8 цієї ухвали), під час касаційного перегляду оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій перед Верховним Судом постало питання, зокрема, щодо ефективності обраного прокурором способу захисту.

17. Водночас Суд встановив, що ухвалою від 11.02.2026 Верховний Суд передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №916/270/25 за позовом заступника керівника Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області та Південного офісу Держаудитслужби до ТОВ "Котовський асфальтобетонний завод" про визнання недійсною укладеної між Радою та ТОВ додаткової угоди до договору закупівлі, якою продовжено строк його дії та терміни виконання робіт, та про стягнення з ТОВ на користь Ради штрафних санкцій за прострочення термінів виконання робіт, тобто справу у подібних до цієї справи №902/2571/24 правовідносинах.

18. Необхідність передачі справи №916/270/25 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду обумовлена тим, що:

(1) Верховний Суд вже переглядав у касаційному порядку судові рішення у подібних правовідносинах.

Зокрема, у справі №916/1199/25 про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення штрафних санкцій між тими самими сторонами, що й у справі №916/270/25, суд апеляційної інстанції також відмовив у позові з підстав обрання неефективного способу захисту, оскільки задоволення позовної вимоги про визнання недійсною додаткової угоди не здатне поновити будь-які права ради та спричинить лише правову невизначеність сторін договору у спірних правовідносинах. При цьому суд встановив, що укладений договір не є державним контрактом, сторони в договорі не узгодили жодних штрафних санкцій за порушення підрядником строку виконання зобов`язань та не укладали будь-яких додаткових угод до договору щодо забезпечення виконання зобов`язань, отже, зважаючи на положення статті 231 Господарського кодексу України, будь-які підстави для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення з нього на користь Ради штрафних санкцій, у цьому випадку відсутні.

Проте постановою від 15.01.2026 Верховний Суд скасував постанову суду апеляційної інстанції та передав справу на новий розгляд з тих підстав, що такі висновки щодо обрання прокурором неефективного способу захисту порушених прав є необґрунтованими, Верховний Суд зауважив, що визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК (пункт 65 постанови).

(2) задля дотримання принципу правової визначеності та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, Суд вважає за необхідне відступити від наведених вище висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15.01.2026 у справі №916/1199/25, шляхом викладення правової позиції щодо неефективності обраного прокурором способу захисту у подібній категорії справ про визнання недійсним додаткової угоди до договору щодо продовження строку його дії через відтермінування виконання робіт, котрі вже виконані та оплачені на час звернення з позовом, а договором сторони не передбачили відповідальності підрядника за прострочення виконання зобов`язання.

19. Тобто, на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передана справа №916/270/25 у подібних до цієї справи №902/2571/24 правовідносинах для вирішення питання, яке частково збігається з питанням, яке підлягає з`ясуванню під час касаційного перегляду оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій у цій справі, а саме в частині ефективності/неефективності обраного прокурором способу захисту інтересів держави шляхом визнання недійсною додаткової угоди про продовження строку виконання робіт за договором про публічну закупівлю.

20. У контексті наведеного Суд враховує, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

21. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

22. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" визначає, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (стаття 36); висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13).

23. Згідно з частиною четвертою статті 236 ГПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

24. Отже, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім цього, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

25. Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

26. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

27. З огляду на наведене та враховуючи, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №916/270/25 щодо ефективності/неефективності обраного прокурором способу захисту інтересів держави шляхом визнання недійсною додаткової угоди про продовження строку виконання робіт за договором про публічну закупівлю може мати суттєве значення для з`ясування відповідного питання у межах цієї справи №902/2571/24, правовідносини у якій є подібними до правовідносин у справі №916/270/25, а також з метою забезпечення єдності та сталості судової практики, Суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі №902/2571/24 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №916/270/25 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, пунктом 11 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Зупинити провадження у справі №908/2571/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-Черкащина" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2025 та рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №916/270/25 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

В.І. Студенець