ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 лютого 2026 року м. ТернопільСправа № 921/739/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

Розглянув клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів (вх. №1290 від 19.02.2026)

у справі №921/739/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд", вул. 15 квітня, 2 М, м. Тернопіль

до відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область

про стягнення заборгованості у розмірі 13 941,11 грн.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про стягнення заборгованості у розмірі 13 941,11 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 04.12.2025, для розгляду справи №921/739/25 визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою суду від 09.12.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд" залишено без руху, на підставі абзацу 2 частини 1 статті 174 ГПК України, для надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви.

31.12.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд") на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла заява про усунення недоліків (вх. №9142 від 31.12.2025), зі змісту якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, які визначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 09.12.2025.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 відкрито провадження у справі №921/739/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.02.2026.

Ухвалою суду від 10.02.2026 підготовче засідання відкладено на 26.02.2026 з підстав, викладених в ній.

18.02.2026 (документ сформований в системі "Електронний суд") представник позивача звернувся до суду з клопотанням (вх. № 1290 від 19.02.2026) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: наказу ТОВ "Тернопільенерготрейд" №1-к від 05.01.2026 "Про звільнення Анни Соловйової", заяви ОСОБА_1 про звільнення від 02.01.2026, фактичного рахунку на оплату № 2056 від 30.09.2025, платіжні інструкції № 1575, № 1576, № 1577, № 1578 та № 1579 від 17.10.2025, акту купівлі продажу електричної енергії №1949 від 30.09.2025 та поновлення строку на їх подання з підстав, викладених в ньому.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення процесуального строку на подання доказів, суд дійшов висновку про його задоволення, з наступних підстав.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Як визначено статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду. Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Сторони користуються рівними процесуальними правами (стаття 46 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як визначено статтею 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальної дії. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частини 1, 4, 7 стаття 116 ГПК України).

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (частина 1 статті 118 ГПК України).

Поряд із цим, частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Правова позицію Верховного Суду, викладено у постанові від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача, поновити позивачу строк на подання доказів і приєднати до матеріалів справи.

Як визначено статтею 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмові формі та розглядаються в порядку, встановленому ГПК України.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали (частина 2 статті 232 ГПК України).

Керуючись статями 42, 80, 113, 114, 116, 118, 119, 169, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання (вх. №1290 від 19.02.2026) позивача про поновлення строку на подання доказів, задоволити.

2. Поновити строк позивачу для подання доказів та приєднати їх до матеріалів справи №921/739/25.

3. Копію ухвали надіслати учасникам у справі до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано "04" березня 2026 року.

Суддя Я.Я. Боровець