РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026Справа № 910/14626/25

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 55660 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у листопаді 2025 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 1 липня 2025 р. в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Renault Logan", д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "MAN", д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "Renault Logan", д.н. НОМЕР_1 , та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 58860 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Renault Logan", д.н. НОМЕР_1 відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземних транспортних засобів № 28-2820-24-00251 від 25 вересня 2024 р. страхове відшкодування в розмірі 58860 грн.

З підстав ст.ст. 993, 1191 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 55660 грн. шкоди, оскільки розмір відповідальності відповідача згідно поліса № ЕР 223874484 обмежений франшизою 3200 грн., а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 7000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Вказував, що подана позивачем заява про страхову виплату не містила фото з місця дорожньо-транспортної пригоди та фото огляду (кольорових). Пояснив, що розгляд матеріалів страхового відшкодування призупинено та повідомлено позивача, що у разі отримання відповідних документів він відновить розгляд заяви. Також зазначав про неспівмірність заявлених позивачем адвокатських витрат із обсягом наданих послуг, складністю справи та характером спору.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 липня 2025 р. в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Renault Logan", д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "MAN", д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Це підтверджується європротоколом від 1 липня 2025 р.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "Renault Logan", д.н. НОМЕР_1 , та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 58860 грн., розмір якої визначено на підставі рахунку № 188 від 11 липня 2025 р., складеного ТОВ "ТВК "Автолайф Дніпро".

Позивач як страховик згідно платіжної інструкції № 75645 від 14 липня 2025 р. відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок ТОВ "ТВК "Автолайф Дніпро" на підставі рахунку № 188 від 11 липня 2025 р. страхове відшкодування в розмірі 58860 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

З європротоколу від 1 липня 2025 р. вбачається, що винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як володільця автомобіля "MAN", д.н. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 223874484 на підставі Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані позивачу збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та гр. ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закон) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 6 липня 2018 р. у справі № 924/675/17.

Викладена у поданих до справи рахунках-фактурах СТО інформація про обсяг ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля відповідають характеру пошкоджень, заподіяних внаслідок спірної ДТП.

Доказів, які б спростовували зазначені обставини, не надано, тому посилання з цього приводу є необгрунованими.

Доводи відповідача про те, що правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 3720-ІХ, на підставі якого він надсилав позивачу листи №№ 2264/1 від 18 серпня 2025 р., 2584/1 від 19 вересня 2025 р. щодо надання фото з місця дорожньо-транспортної пригоди та фото огляду та у зв`язку із їх ненадання призупинив розгляд заяви позивача є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 3720-IX, даний закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року.

Згідно п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону 3720-IX договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.

Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону.

Оскільки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № ЕР-223874484 було укладено у 2024 році, то Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 3720-ІХ не поширюються на відносини за вищевказаним договором.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземних транспортних засобів № 28-2820-24-00251 від 25 вересня 2024 р. перейшло право вимоги, яке власник автомобіля "Renault Logan", д.н. НОМЕР_1 мав до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, позивач набув право вимагати від відповідача виплати на його користь страхового відшкодування у розмірі 55660 грн. (58860 грн-3200 грн розмір франшизи).

Доказів сплати відповідачем позивачу суми страхового відшкодування суду не надано.

Посилання відповідача на те, що йому не було надано фото з місця дорожньо-транспортної пригоди та фото огляду у зв`язку із чим ним було призупинено розгляд заяви є необгрунтованими, оскільки правила оформлення європротоколу передбачають самостійне оформлення дорожньо-транспортної пригоди учасниками ДТП без виклику поліції.

При заповненні та підписанні європротоколу від 1 липня 2025 р. учасники ДТП дійшли згоди про обставини події та винну особу.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає стягненню 55660 грн. шкоди.

Враховуючи характер спору, обсяг наданих позивачу по справі послуг адвоката (написання позовної заяви, відповіді на відзив), суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 4000 грн.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, код 31681672) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32 А, код 30859524) 55660 грн. шкоди, 2422,40 грн. витрат по оплаті судового збору, 4000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар