ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження

17.03.2026 Справа № 920/1752/25

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Балицького В.В., розглянувши матеріали справи № 920/1752/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

представники учасників у судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

Ухвалою від 13.01.2026 суд постановив: відкрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; ввести процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; призначити керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича та визначити дату проведення попереднього судового засідання на 03.03.2026.

16.02.2026 до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Каратуна Є.Є., в якому просить суд долучити до матеріалів справи повідомлення кредиторів про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

Ухвалою від 03.03.2026 суд постановив: призначити засідання, на якому буде розглядатися план реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 17.03.2026.

16.03.2026 до суду надійшла заява представника боржника про закриття провадження у справі зі списанням боргів, в якій просить суд закрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, судове засідання провести без участі боржника та його представника.

16.02.2026 від керуючого реструктуризацією надійшло повідомлення про відсутність заяв з грошовими вимогами кредиторів до боржника.

20.02.2026 керуючий реструктуризацією подав до суду звіт про результати перевірки декларацій боржника та акт про результати інвентаризації майна боржника.

Відповідно до поданої боржником заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підставами для подання вищезазначеної заяви є заборгованість боржника перед ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Алекскредит», ТОВ «Кредитпромінвест», ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Укр кредит фінанс», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», АТ «ОТП Банк», ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Бізнес позика» в сумі 264233,41 грн.

Станом на 17.03.2026 заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника до господарського суду, на адресу арбітражного керуючого та боржника не надходили.

На підставі п. 8 ч.1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Арбітражний керуючий Каратун Євген Євгенович відповідно до правових висновків Верховного Суду надіслав на адреси фінансових установ, зазначених у заяві про неплатоспроможність та які не звернулися з вимогами до боржника, повідомлення щодо правових наслідків неподання у порушення вимог ч. 1 ст. 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника.

Так, згідно постанови Верховного Суду від 05.10.2022 по справі № 921/39/21, Верховний Суд зауважує, що ч.1 ст. 45 КУзПБ встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки.

Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ «Відновлення платоспроможності фізичних осіб» законодавець акцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (ст. 116 КУзПБ), суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено «добровільне банкрутство» боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у пунктах 44-51 постанови від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

З наведеного суд підсумовує, що процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме: задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених книгою 4 КУзПБ.

Частиною 2 статті 6 КУзПБ передбачено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Процедура банкрутства (неплатоспроможності) щодо боржника переслідує публічний та приватний інтереси. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущенні доведення боржника до банкрутства. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажі його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є дотримання балансу інтересів при захисті публічного та приватного інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Сумської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі ст. 115 КУзПБ у зв`язку з наявною та непогашеною заборгованістю.

Отже боржник проявив добросовісну поведінку, спрямовану на врегулювання наявної заборгованості шляхом застосування процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначено у ст. 45 КУзПБ, згідно якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах вказаного строку, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

У силу ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 05.10.2022 у справі № 921/39/21 дійшов таких висновків:

1) відсутність заявлених у визначений законом строк вимог конкурсних кредиторів не є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника у попередньому засіданні суду, оскільки не спростовує наявність ознак неплатоспроможності такої особи чи загрози її неплатоспроможності, підтверджених відповідними доказами;

2) у випадку не подання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника, однак підтвердження заборгованості відповідними доказами (що стало підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи), господарський суд за результатами попереднього засідання постановляє ухвалу, якою (1) зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів щодо правових наслідків не подання ними у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяв з грошовими вимогами до боржника та (2) призначає судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі;

3) залежно від конкретних обставин суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом попри неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами та, як наслідок, відсутності відповідного рішення зборів кредиторів. При цьому, обов`язком суду є перевірка наявності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, визначених частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства;

4) обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника (сумлінна співпраця боржника з керуючим реструктуризацією, відкрита його взаємодія з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків, зокрема повідомлення про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), надання повної і достовірної інформації про власний майновий стан та членів сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства тощо), у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом під час вирішення у подальшому питання щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства та застосування правових наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Верховний Суд зауважує, що ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки.

Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчі документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

Протилежний підхід, а саме: неподання конкурсними кредиторами відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк нівелює зобов`язальний характер порядку виявлення кредиторів та унеможливлює здійснення подальшої процедури неплатоспроможності фізичної особи, оскільки одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

Аналіз положень статей 45, 90, 120, 122 КУзПБ дає підстави для висновку, що відсутність заявлених у визначений законом строк вимог конкурсних кредиторів не є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника у попередньому засіданні суду, оскільки не спростовує наявність ознак неплатоспроможності такої особи чи загрози її неплатоспроможності.

Натомість, у випадку, якщо після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи конкурсними кредиторами не подано у визначений законом строк заяв з грошовими вимогами до боржника, господарський суд за результатами попереднього засідання постановляє ухвалу, якою:

1) керуючись принципом судового контролю у справах про банкрутство та з урахуванням ролі арбітражного керуючого у цій категорії справ (наділеного нормами Кодексу України з процедур банкрутства відповідними повноваженнями щодо взаємодії з кредиторами боржника), зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяв з грошовими вимогами до боржника;

2) призначає відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

Залежно від конкретних обставин, зокрема у випадку наявності у боржника підтвердженої відповідними доказами заборгованості перед конкурсним кредитором та подальшого ігнорування цим кредитором свого обов`язку щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом за відсутності рішення зборів кредиторів. Водночас таке рішення суд приймає з урахуванням та оцінкою стану неплатоспроможності боржника на підставі отриманого звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника.

Поряд з цим, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів фізичної особи-боржника, обов`язком суду є перевірка наявності визначених частиною сьомою статті 123 КУзПБ підстав для закриття (з власної ініціативи суду) провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом під час вирішення у подальшому питання щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 90 КУзПБ та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначив що підставами для подання вищезазначеної заяви є заборгованість боржника перед ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Алекскредит», ТОВ «Кредитпромінвест», ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Укр кредит фінанс», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», АТ «ОТП Банк», ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Бізнес позика» в сумі 264233,41 грн.

14.01.2026 на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника 12.02.2026.

Як свідчать матеріали справи, після офіційного оприлюднення 14.01.2026 оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 до 12.02.2026 жодних заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника - до господарського суду не надходило.

Водночас суд враховує, що арбітражний керуючий Каратун Є.Є. надіслав на адреси фінансових установ, зазначених боржником у заяві про неплатоспроможність, які не звернулися з вимогами до боржника, повідомлення щодо правових наслідків неподання у порушення вимог ч. 1 ст. 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника.

Слід зазначити, що суд позбавлений можливості самостійно залучати кредиторів до участі у справі.

Крім того з наданого керуючим реструктуризацією звіту про результати перевірки декларації про майновий стан боржника вбачається, що хоча наявні деякі недоліки, боржником надано повну і достовірну інформацію про майновий стан, розмір та джерела доходів. НЕдоліки декларацій боржником усунуто та/або надано відповідні пояснення.

Отже наявними у справі документами підтверджено неплатоспроможність ОСОБА_1 , а обставини справи свідчать про добросовісну поведінку боржника щодо подання заяви про неплатоспроможність і вказаних відомостей.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

За умови відсутності схваленого зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника, метою якого є відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами, законодавець передбачив право суду ухвалити рішення, яким визнати боржника банкрутом та перейти до процедури погашення боргів або закрити провадження у справі. Відповідне право реалізується судом з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що ухваленню постанови про визнання боржника банкрутом передують такі умови, як не прийняття у встановлений законом строк рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника зборами кредиторів (що в свою чергу передбачає наявність кредиторів у справі про банкрутство) або ухвалення судом рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

За таких обставин, ураховуючи відсутність заявлених та визнаних судом вимог кредиторів до боржника, у суду не має процесуальної можливості як продовжити судову процедуру реструктуризації боргів боржника, так і ввести процедуру погашення боргів.

Разом з цим за вказаних умов у суду виникає право прийняти рішення про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.

Як уже зазначалося, у цій справі відсутні кредитори, які висувають свої грошові вимоги до боржника, а також відсутні визнані судом вимоги кредиторів до боржника, а суд позбавлений можливості самостійно залучати кредиторів до участі у справі.

Таким чином, ураховуючи, що в межах цієї справи кредиторами до боржника не висунуто вимог, зважаючи на завдання процедури відновлення платоспроможності фізичної особи, основні принципи господарського судочинства, а також конкретні обставини справи, суд вважає за можливе закрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Водночас суд припиняє повноваження арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича як керуючого реструктуризацією боржника ОСОБА_1 , а також припиняє дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Сумської області 13.01.2026, згідно з ч. 5 ст. 121 КУзПБ.

Керуючись статтями 90, 121, 134-135 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника боржника про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) припинити.

3. Повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича припинити.

4. Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

5. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

6. Провадження у справі № 920/1752/25 закрити.

7. Скасувати введений ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.01.2026 у справі № 920/1752/25 мораторій на задоволення вимог кредиторів.

8. Ухвалу надіслати боржнику, державному органу з питань банкрутства, Головному управлінню ДПС у Сумській області, органу державної виконавчої служби, арбітражному керуючому Каратуну Є.Є.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, що встановлені статтями 256-257 ГПК України.

СуддяВ.В. Яковенко