ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/831/23 (922/4491/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи

в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ; адреса для листування : 61064, м. Харків, вул. Львівська, буд. 12/14)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" ( , 61001, м. Харків, вул. Сергіївська, буд. 3-Б кв.70, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс"

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житлокомсервіс" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" (відповідач), в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2012 по 01.12.2025 у сумі 71766,95 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс", яка розглядається суддею Усатим В.О.

Частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 4491/25 від 12.12.2025) передана на розгляд судді Усатому В.О.

У відповідності до п. 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що суддя Усатий В.О. з 12.12.2025 по 17.12.2025 включно перебував на лікарняному, ухвалу у даній справі постановлено у перший робочий день судді, а саме - 18.12.2025.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд встановив, що позовну заяву подано без додержання процесуальних вимог статей 162, 164, 172 ГПК України.

Ухвалою суду від 18.12.2025 залишено без руху позовну заяву Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (вх.№ 4491 від 12.12.2025).

Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- зазначити наявність або відсутності у позивача та відповідача електронного кабінету;

- зазначити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Комунального підприємства "Житлокомсервіс" 18.12.2025 о (б) 12:17.

Отже, ухвала суду від 18.12.2025 отримана заявником 18.12.2025, з огляду на що строк на усунення недоліків позовної заяви - до 29.12.2025 включно (з урахуванням того, що 28.12.2025 вихідний день).

25.12.2025 на виконання вимог ухвали суду від 18.12.2025 та в межах строку, встановленого судом, від представника КП "Житлокомсервіс" надійшла заява (вх.№30311) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву №922/831/23 (922/4491/25) Комунального підприємства "Житлокомсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" до розгляду в межах справи №922/831/23 про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс". Відкрито провадження у справі №922/831/23 (922/4491/25). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження разом із доказами надіслання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 250 ГПК України. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву разом із доказами надіслання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив разом із доказами надсилання (надання) її відповідачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на цю відповідь разом із доказами надсилання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Роз`яснено учасникам справи, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також у разі неподання позивачем відповіді на відзив, а відповідачем - заперечень на відповідь на відзив протягом строків, встановлених цією ухвалою, розгляд справи буде відбуватися за наявними у ній матеріалами після спливу зазначених строків, але в межах строків, встановлених ст. 248 ГПК України. Повідомлено учасникам справи, що заяви по суті справи, а також заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів можуть бути ними подані або в електронному вигляді виключно через особистий кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, або в паперовому вигляді -звичайною поштою на офіційну поштову адресу суду.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" 29.12.2025 о (б) 15:54 .

Отже, ухвала суду від 29.12.2025 отримана відповідачем 29.12.2025, з огляду на що строк на подання до суду відзиву на позовну заяву - до 13.02.2026 включно.

Суд звертає увагу на те, що на адресу Господарського суду Харківської області відповідач відзив на позовну заяву КП "Житлокомсервіс" не надав, жодних заперечень щодо позовних вимог у даній справі не висловив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Судом надано можливість учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Згідно із ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що суддя Усатий В.О в період з 23.02.2026 по 27.02.2026 включно перебував на навчанні, а 28.02.2026 - 01.03.2026 вихідні дні, рішення у даній справі ухвалено у перший робочий день судді, а саме 02.03.2026.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міасин" () є співвласником вбудованих приміщень у квартирному (багатоквартирному) будинку №24 по вулиці Сумській, що підтверджується доданою до позовної заяви копією Договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 30.06.2017 №872323-НМО та відповіддю №2378625 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Багатоквартирний будинок за адресою: м.Харків, вулиця Сумська, 24 є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства "Житлокомсервіс".

11.02.2021 між КП "Жилкомсервіс" (Управитель) та ТОВ "Міасин" (Співвласник) було укладено Договір №8/1835/21 (Договір).

Рішенням 23 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 26.01.2024 №522/24 Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" було перейменовано у Комунальне підприємство "Житлокомсервіс", що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.1.1 Договору Керуючись Законом України України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Управитель зобов`язується забезпечити надання послуг з утримання спільного майна багатоквартирного будинку №24, по вул.Сумській в м.Харкові, який знаходиться у господарському відданні Управителя, а Співвласник зобов`язується відшкодувати витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, вартість яких визначена відповідним рішенням виконавчого комітету або скорегована у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.1.2 Договору Надання послуг з утримання спільного багатоквартирного будинку здійснюється шляхом укладання відповідних договорів з виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до п.1.3 Договору Перелік послуг з утримання спільного майна багатоквартирного будинку визначається на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", та відповідно до встановленого тарифу.

Згідно з п.1.3 Договору Щомісячний розмір витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку (далі по тексту - витрат), що підлягає відшкодуванню визначається та змінюється відповідно до рішень органів місцевого самоврядування «про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» або шляхом корегування розміру витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку у випадках зміни основних складових витрат в порядку, встановленому ст. 632 та ст. 652 ЦК України.

Відповідно до 2.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відшкодування витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку здійснюється Співвласником не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Управителя.

Згідно з п.2.2 Договору Щомісячний розмір витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, що підлягає відшкодуванню Співвласником, становить 1579 грн. 02 коп., у т.ч. ПДВ 20%.

Відповідно до п.3.2 Договору Співвласник зобов`язаний, крім іншого відшкодовувати витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку в установлені договором строки.

Згідно з п.7.1. Договору Відповідно до вимог ч. 3 ст.631 Цивільного кодексу України цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами цього Договору та поширюється на відносини, що виникли з «01» січня 2021 р. та діє до моменту зміни однієї зі Сторін договору (переходу права власності чи користування на нежитлове приміщення, ліквідація суб`єктів господарювання) або до ліквідації однієї зі сторін.

Відповідно до п.7.2 Договору Договір може бути розірваний чи припинений достроково у випадках встановлених законодавством, яке регулює відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.7.3 Договору У випадках, передбачених пунктом 7.2. договору, Сторона, яка має намір розірвати договір, повинна не пізніше ніж за 15 днів до дати розірвання договору письмово повідомити про такі зміни іншу Сторону. При наявності письмового повідомлення про розірвання договору, на підставах визначених у п. 7.2. укладення додаткової угоди до Договору не потрібно.

Як зазначає позивач, відповідач не виконує свої обов`язки відповідно до умов Договору №8/1835/21 від 11.02.2021, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед КП "Житлокомсервіс" за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 71 766,95 грн, за період з 01.02.2022 по 01.12.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового регулювання спору відповідачу було направлено претензію №2107/2/07-05 від 24.02.2025 про сплату боргу на суму 57 531,05 грн.

Як зазначає позивач, в добровільному порядку заборгованість за Договором №8/1835/21 від 11.02.2021, відповідачем не сплачено, що і стало підставою звернення Комунального підприємства "Житлокомсервіс" до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "МІАСИН", про стягнення з останнього заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 71 766,95 грн. за період з 01.02.2022 по 01.12.2025.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Пунктами 1, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлені обов`язки співвласників забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції чинній на момент укладання Договору) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів.

Згідно з п.1. ч.4 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17).

Вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова».

Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.01.2012р. № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»; рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 № 283 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»), № 318 «Про корегування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова від 11.05.2018р.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності до ч.1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів розірвання Договору №8/1835/21 від 11.02.2021 у порядку, встановленому п.7.1 та 7.2 Договору.

Таким чином, на даний час Договір №8/1835/21 від 11.02.2021 є чинним, тому Відповідач повинен буд здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними та допустимими доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме щодо визначення позивача виконавцем послуг з управління будинком і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова, надання відповідачу послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій а також наявності у відповідача, як у співвласника багатоквартирного будинку №24 по вулиці Сумській у місті Харкові, обов`язку з оплати цих послуг та неналежне виконання відповідачем свого обов`язку з оплати вказаних послуг.

Матеріали справи не містять доказів, що ТОВ "МІАСАН" звертався до позивача зі скаргами, актами-претензіями щодо неналежного надання послуг, з письмовою відмовою від послуг підприємства тощо, що свідчить про прийняття та споживання ТОВ "МІАСАН" наданих йому послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Всупереч вимогам ст. 74 ГПК України відповідач не спростував розрахунок заборгованості, складений позивачем, не навів обґрунтованих аргументів невідповідності розрахунків позивача фактичним обставинам та дійсним тарифам на той чи інший період. Доказів неправильності або неточності розрахунків, сформованих позивачем, до суду надано не було.

При цьому, суд враховує, що здійснені позивачем нарахування узгоджуються з тарифами, які містяться в додатках до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 318 від 11.05.2018 у відкритому доступі на офіційному веб сайті Харківської міської ради.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. покладає на відповідача.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Житлокомсервіс" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" ( , 61001, м. Харків, вул. Сергіївська, буд. 3-Б кв.70, ) на користь Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ) заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 71 766,95 грн. за період з 01.02.2022 по 01.12.2025.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" ( , 61001, м. Харків, вул. Сергіївська, буд. 3-Б кв.70, ) на користь Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ) сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, )

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Міасин" ( , 61001, м. Харків, вул. Сергіївська, буд. 3-Б кв.70, ).

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Рішення складено та підписано 02.03.2026.

СуддяВ.О. Усатий