номер провадження справи 21/37/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2026 Справа № 908/3501/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, за участю секретаря судового засідання Подгайної В.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/3501/25

Заявники:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ; ел. пошта: ; має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (вул. Ірининська, буд. 5/24, оф. 89, м. Київ, 01001, , має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС, представник - Калачик Володимир Вікторович, має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" (бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124, , має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредити готівкою" (пров. Киянівський, буд. 3-7, офіс 110, м. Київ, 04053, , має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Боржник - фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС; представник - адвокат Божко Дар`я Олександрівна, має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Банки, що здійснюють розрахунково-касове обслуговування боржника:

1. АТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ

2. АТ "СЕНС БАНК", м. Київ

3. АТ "ЮНЕКС БАНК", м. Київ

Керуючий реструктуризацією - Мотальова-Кравець Валерія Юріївна (вул. Пушкінська, буд. 57, оф. 10, м. Харків, 61002, має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

про неплатоспроможність

За участю представників сторін:

Заявник ТОВ "Факторинг Партнерс" - Александров О.О., адвокат (довіреність № 1 від 20.01.2026, свідоцтво ЗП № 001923 від 04.12.2018 (в залі суду);

Заявник ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" - Калачик Володимир Вікторович (в режимі відеоконференції)

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 22.01.2026 зокрема, призначено засідання у справі для розгляду плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 17.02.2026, 12 - 00. Зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду докази проведення зборів кредиторів та рішення зборів щодо подальших судових процедур.

28.01.2026 до системи "Електронний суд" від ТОВ "Факторинг Партнерс" надійшла заява (вх. № 2214/08-08/26 від 28.01.2026) з кредиторськими вимогами до боржника, в якій просить суд, визнати кредиторські вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 в сумі 28 102, 40 грн. та 5 324, 80 грн. судового збору і включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою від 29.01.2026 заяву ТОВ "Факторинг Партнерс" (вх. № 2214/08-08/26 від 28.01.2026) прийнято до розгляду у судовому засіданні, призначеному на 17.02.2026, 12 - 00.

10.02.2026 до системи "Електронний суд" від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" надійшла заява вих. № б/н від 10.02.2026 (вх. № 3253/08-08/26 від 11.02.2026) з вимогами у розмірі 110 384, 80 грн.

Ухвалою від 11.02.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" вих. № б/н від 10.02.2026 (вх. № 3253/08-08/26 від 11.02.2026) прийнято до розгляду у судовому засіданні, призначеному на 17.02.2026, 12 - 00.

До системи "Електронний суд" надійшли:

- заява представника ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" Калачик В.В. (вх. № 3501/08-08/26 від 16.02.2026) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- заяви арбітражного керуючого Мотальової-Кравець В.Ю. (вх. № 3552/08-08/26 від 16.02.2026), (вх. № 3553/08-08/26 від 16.02.2026) щодо розгляду заяв заявників з кредиторськими вимогами до боржника;

- клопотання представника ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" Калачика В.В. (вх. № 3608/08-08/26 від 17.02.2026) про відкладення розгляду справи, для надання можливості кредитору надати суду додаткові докази, а саме документів, що підтверджують перерахування первісним кредитором грошових коштів у розмірі 11 200, 00 грн. на користь Боржника.

Документи прийняті судом до відома та долучені до матеріалів справи.

Учасники у справі про банкрутство, керуючий реструктуризацією у судове засідання 17.02.2026 не з`явились, представників не направили.

Ухвалою від 17.02.2026 відкладене судове засідання у справі, для розгляду плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 25.02.2026, 12 - 00.

Судове засідання 25.02.2026 здійснювалось в режимі відеоконференції із застосування підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІКС.

Кредитори, боржник та керуючий реструктуризацією у судове засідання 25.02.2026 не з`явились, представників не направили, до відеоконференції не приєднались.

Розглянувши у засіданні матеріали справи, заяви ТОВ "Факторинг Партнерс" (вх. № 2214/08-08/26 від 28.01.2026), ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (вх. № 3253/08-08/26 від 11.02.2026) суд установив.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.12.2025 у справі № 908/3501/25 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 . 16.12.2025 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Керуючий реструктуризацією у повідомленні щодо грошових вимог ТОВ "Факторинг Партнерс" вказав, що вони визнані повністю у розмірі 28 102, 40 грн.

Керуючий реструктуризацією у повідомленні щодо грошових вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" вказав, що вони визнані частково у розмірі 49 692 грн.

Судом установлено, що 29.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ФІН" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 92665928.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а Позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути Кредит і сплатити плату за користування Кредитом у вигляді нарахованих на Суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку, встановленому цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору, Кредит надається в загальному розмірі (Сума кредиту): 4 000,00 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Згідно п. 2.3 Договору, строк користування кредитними коштами становить 730 днів, починається з 29.06.2024 та закінчується 28.06.2026 (включно) і складається з дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.

Відповідно до п. 2.4 Договору, дисконтний (пільговий) період становить 14 днів, настає з дати видачі кредиту та завершується 12.07.2024 (рекомендована дата платежу).

Як свідчить п. 2.5 Договору, поточний період становить 716 днів, настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 28.06.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).

Відповідно до п. 2.6 Договору, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 328,5 % річних (денна процентна ставка - 0,9 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. У разі застосування Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки.

Згідно п. 2.7 Договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365 % річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки.

Відповідно до п. 2.8 Договору, Позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 12.07.2024 (день завершення дисконтного (пільгового) періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 28.06.2026 (останнього дня строку кредитування).

Крім того, повідомляємо господарський суд про таке: 05.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ФІН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 05-05/25, відповідно до умов якого ТОВ "ЕКО ФІН" (первісний кредитор) відступило ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" право грошової вимоги до позичальників, зокрема за кредитним договором № 92665928 від 29.06.2024, укладеним між ТОВ "ЕКО ФІН" та позичальником, яким є ОСОБА_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/4962/25 від 03.11.2025 постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість за кредитним договором № 92665928 від 29.06.2024 у розмірі 16 680, 00 грн., витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 000, 00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

06.01.2026 на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення у справі № 333/4962/25, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д. Ю. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення заборгованості у розмірі 16 680, 00 грн., витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 000, 00 грн., а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

У рамках відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_2 стягнення не здійснювалися, що, своєю чергою, відображено в розрахунку заборгованості.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Крім того, ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Здійснення заміни кредитора у матеріальних відносинах є підставою правонаступництва у процесуальних відносинах.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Як свідчать ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин сума кредиторських вимог, встановлена рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/4962/25, становить 28 102, 40 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000, 00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 12 680, 00 грн., заборгованості за судовими витратами (за подання позовної заяви) в розмірі 2 422, 40 грн., а також витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000, 00 грн.

Враховуючи вищевикладене, заяву ТОВ "Факторинг Партнерс" (вх. № 2214/08-08/26 від 28.01.2026) слід задовольнити. Визнати вимоги ТОВ "Факторинг Партнерс" у розмірі 28 102 грн. 40 коп. (2-га черга). Слід зобов`язати керуючого реструктуризацією включити вимоги заявника 1 до реєстру вимог кредиторів. Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити витрати заявника 1 зі сплати судового збору за подання заяви у розмірі 5 324 грн. 80 коп. до реєстру вимог кредиторів відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування вимог заявник 2 зазначив наступне.

На підставі Договору про надання фінансового кредиту № 32083-06/2024 від 28.06.2024, право вимоги за яким перейшло до кредитора на підставі договору факторингу № 30102024 від 30.10.2024.

Боржник 28.06.2024 уклав Договір про надання фінансового кредиту № 32083-06/2024 (далі - Договір) із ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" (далі - первісний кредитор), відповідно до якого первісний кредитор надав боржнику кредит у розмірі 11 200, 00 гривень терміном на 120 днів на умовах Договору.

У подальшому, на підставі Договору факторингу № 30102024 від 30.10.2024, право вимоги до боржника було передано первісним кредитором ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП".

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно п. 1.1 Договору-2: "Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 11 200, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором".

Пункт 1.2 Договору-3 передбачає: "1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту - 12.07.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день зазначеного строку кредитування. Дата погашення кредиту - 25.10.2024".

Відповідно до п. п. 1.4 та 1.4.1 Договору передбачено: "За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. 1.4.1. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 цього Договору". Згідно наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості боржника перед кредитором за Договором про надання фінансового кредиту № 32083-06/2024 від 28.06.2024 становить 36 960, 00 гривень.

З урахуванням уточнень зазначає, що за договором № 32083-06/2024 від 28.06.2024 (ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП") заборгованість становить 27 608, 00 грн., з яких 11 200, 00 грн. - основний борг та 16 408, 00 грн. - проценти (з урахуванням законодавчого обмеження 1,5 % до 19.08.2024 та 1 % з 20.08.2024).

За договором № 1685432 від 28.06.2024 (ТОВ "СЛОН КРЕДИТ") заборгованість становить 48 240, 00 грн., з яких 9 000, 00 грн. - основний борг, 34 740, 00 грн. - проценти (13 050, 00 грн нараховані первісним кредитором до 25.10.2024 та 21 690, 00 грн. новим кредитором після відступлення права вимоги), та 4 500, 00 грн. - штраф.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грозового зобов`язання за кредитним договором, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені). Установлено, що неустойка та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, підлягають списанню.

Заявник 2 не врахував вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснив нарахування неустойки за період 2024 - 2025 років, тому кредитор неправомірно нарахував заборгованість у вигляді неустойки.

Враховуючи вищевикладене, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (вх. № 3253/08-08/26 від 11.02.2026) слід задовольнити частково. Визнати вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" у розмірі 71 348 грн. 00 коп. (2-га черга). В інші частині заяви слід відмовити.

Слід зобов`язати керуючого реструктуризацією включити вимоги заявника 2 до реєстру вимог кредиторів. Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити витрати заявника 2 зі сплати судового збору за подання заяви у розмірі 5 324 грн. 80 коп. до реєстру вимог кредиторів відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником 2 було заявлено до стягнення з боржника витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, 18.11.2025 між боржником (Клієнтом) та Адвокатським об`єднанням "Калачик та партнери" (Адвокатом) укладено договір № 8/2025 про надання правничої (правової) допомоги. Предметом даного Договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту в обсязі та умовах, передбачених Договором.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, сторона та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, згідно частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зазначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Згідно постанови КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/20, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі "East/West" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначила колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, викладені вище обставини справи свідчать, що підготовка та подання заяви з кредиторськими вимогами до суду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, участю адвоката у судових засіданнях, суд дійшов до висновку, що заявлена сума 6 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу є завищеною.

Суд наголошує, що виконання дій пов`язаних із фактичним поданням заяви до суду не є правничою допомогою, оскільки дані дії не потребують спеціальних фахових знань в галузі права, а проведення збору документів та аналіз відповідності документів по суті спору вимогам діючого законодавства України, ознайомлення та аналіз матеріалів по суті спору та сьогоденної судової практики із аналогічних спорів, підготовка заяви з кредиторськими вимогами є по суті однією дією.

Витрати на професійну правничу допомогу не можуть бути віднесеними до поточних вимог у справі про банкрутство, оскільки вони не є зобов`язанням боржника перед кредитором в розумінні Кодексу про банкрутство, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України і не можуть бути стягненими окремо від даного провадження.

Надавши оцінку усім доданим доказам, з урахуванням категорії цієї справи, беручи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд вважає за необхідне заяву заявника 2 в частині судових витрат, понесених на правничу допомогу задовольнити частково та покласти на боржника судові витрати, які понесені заявником 2 на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, у зв`язку з розглядом справи № 908/3501/25 шляхом включення їх керуючим реструктуризації до реєстру вимог кредиторів боржника в першу чергу погашення. В іншій частині заяви слід відмовити.

Слід відкласти засідання для розгляду плану реструктуризації або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи закриття провадження.

Проведення судового засідання 06.04.2026, 11 - 00 у справі № 908/3501/25 здійснити в режимі відеоконференції через підсистему ЄСІКС.

Технічна фіксація здійснюється за допомогою підсистеми vkz.court.gov.ua.

Керуючись ст. ст. 2, 45-47, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 197, 232-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "Факторинг Партнерс" (вх. № 2214/08-08/26 від 28.01.2026) задовольнити.

Визнати вимоги ТОВ "Факторинг Партнерс" у розмірі 28 102 грн. 40 коп. (2-га черга).

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (вх. № 3253/08-08/26 від 11.02.2026) задовольнити частково.

Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" у розмірі 71 348 грн. 00 коп. (2-га черга). В інші частині заяви відмовити.

Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити вимоги заявників до реєстру вимог кредиторів. Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити витрати заявників зі сплати судового збору кожного за подання заяви у розмірі 5 324 грн. 80 коп. до реєстру вимог кредиторів відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити судові витрати, які понесені заявником 2 на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень 00 копійок до реєстру вимог кредиторів відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відкласти засідання у справі для розгляду плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 06.04.2026, 11 - 00.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Запорізької області за адресою: вул. Гетьманська, 4, корпус № 2, к. 123, м. Запоріжжя, 69001.

Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду докази проведення зборів кредиторів та рішення зборів щодо подальших судових процедур.

Копію ухвали надіслати заявникам, боржнику, представнику боржника та керуючому реструктуризацією (до електронного кабінету/електронною поштою).

Розмістити повний текст ухвали на сайті Господарського суду Запорізької області (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/gromadyanam/advert/).

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 233 ГПК України складено 09.03.2026.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ