ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

11.03.2026 м. Дніпро Справа № 908/2160/23 (908/2073/25)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),

суддів: Андрейчука Л.В., Золотарьової Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Янкіної Г.Д.

та представників:

від скаржника (ДП "Енергоринок"): Калінін М.В. (в режимі відеоконференції);

від АТ "Запоріжжяобленерго": Богославський В.А. (в режимі відеоконференції);

від ТОВ "НВК "Укравтоматика": не з`явився;

від АТ "Метабанк": не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" (м. Київ)

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 (постановлену суддею Черкаським В.І. у м. Запоріжжі, повна ухвала складена 07.07.2025) у справі № 908/2073/25

за заявою Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго";

особа, яка може набути статус відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" (м. Запоріжжя);

особа, яка може набути статус відповідача-2: Акціонерне товариство "Метабанк" (м.Запоріжжя)

у межах справи № 908/2160/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" (м. Запоріжжя)

Кредитори:

1. Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (Запоріжжя) (заявник);

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (м.Запоріжжя),

Банк, який здійснює розрахунково-касове обслуговування боржника - Акціонерне товариство "КБ "Приватбанк",

Ліквідатор - Забродін Олексій Михайлович (м. Запоріжжя),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/2160/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика".

До Господарського суду Запорізької області в межах справи № 908/2160/23 надійшла заява Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № суду 13761/08-08/25 від 07.07.2025), в якій товариство просило суд заборонити Акціонерному товариству "Метабанк" вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів та списання (стягнення) грошових коштів АТ "Запоріжжяобленерго", що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Метабанк", який використовується для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати.

В поданій заяві Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" зазначило, що в межах строку, визначеного статтею 138 Господарського процесуального кодексу України, до Господарського суду Запорізької області буде подана позовна заява Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" та Акціонерного товариства "Метабанк" про визнання правовідносин припиненими, та визнання протиправним та скасування рішення.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви обґрунтована наступним:

- на адресу Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшло рішення Акціонерного товариства "Метабанк" від 27.06.2025 № 10/817, яке прийняте на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика". Дана вимога також надійшла на адресу АТ "Запоріжжяобленерго" 01.07.2025 вх. № 3200/001. Зі змісту рішення банку вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика" звернулося до Акціонерного товариства "Метабанк" з вимогою від 26.06.2025 щодо накладення арешту на кошти АТ "Запоріжжяобленерго", які, в тому числі, знаходяться й на рахунку № НОМЕР_1 , який призначений для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати. Крім того, повідомлено, що на момент направлення цього листа накладені арешти на грошові кошти АТ "Запоріжжяобленерго" на всіх його рахунках, відкритих в АТ "Метабанк", окрім рахунку № НОМЕР_1 . Як на підставу вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика" посилається на укладений Договір № 1 від 09.07.2025 про відступлення права вимоги боргу за договором підряду № 1190715 від 09.07.2015, укладеного між АТ "Запоріжжяобленерго" та ТОВ "Інтерналадка", яке підтверджено рішенням Господарського суду Запорізької області по справі № 908/3119/16 від 07.02.2017. Також зазначається, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.06.2025 у справі № 908/3119/16 було замінено стягувача у виконавчому провадженні 55783110 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика";

- заявник має підстави вважати, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика" протиправні з підстав припинення правовідносин між сторонами у зв`язку з припиненням зобов`язань та закінченням строку дії договору. Таким чином, однією із вимог майбутнього позову буде визнання правовідносин припиненими, внаслідок припинення зобов`язань за договором підряду № 1190715 від 09.07.2015, укладеним між АТ "Запоріжжяобленерго" та ТОВ "Інтерналадка". Задоволення цієї вимоги призведе до припинення права ТОВ "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика" щодо примусового стягнення та накладення арешту на кошти АТ "Запоріжжяобленерго";

- у разі виконання Банком свого рішення щодо задоволення вимоги ТОВ "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика", буде накладений арешт на грошові кошти на рахунку позивача, який призначений для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати, та відбудеться списання коштів, що обмежить права працівників позивача, гарантовані Конституцією України та Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- предметом майбутнього позову буде також вимога про визнання протиправним та скасування рішення банку про накладення арешту на грошові кошти на рахунку позивача, який призначений для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати Підставою позовної вимоги до Банку є протиправність рішення про накладення арешту на кошти у зв`язку з порушенням приписів частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961;

- виплата підприємством заробітної плати працівникам має пріоритет перед погашенням заборгованості перед іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом використання, на які відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень відповідних осіб. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19;

- позивач має відкритий рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Метабанк", який є поточним та призначений для виплати заробітної плати, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати. Зазначене підтверджується додатковою угодою № 2 від 14.01.2022 до Договору № 1986 від 13.01.2017 банківського рахунку на розрахунково-касове обслуговування, укладеного між ПАТ "Запоріжжяобленерго" та АТ "Метабанк", згідно з якою в ПАТ "Запоріжжяобленерго" поточний рахунок № НОМЕР_1 призначений виключно для виплати заробітної плати, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати. Інші банківські рахунки для виплати згаданих вище платежів у заявника відсутні. Отже, вищезазначений поточний рахунок заявника є єдиним для виплати заробітної плати, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати, а тому відноситься до банківських рахунків із спеціальним режимом використання;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика" є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерналадка" у справі № 908/3119/16 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерналадка". Ухвалене рішення в цій справі може вплинути на майновий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика". Відтак, дана заява повинна розглядатися Господарським судом Запорізької області для розгляду спору по суті в межах справи № 908/2160/23 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика";

- вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі №908/2073/25:

- заяву Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (вх № 13761/08-08/25 від 07.07.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено;

- вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Метабанк" вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів та списання (стягнення) грошових коштів АТ "Запоріжжяобленерго", що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Метабанк", який використовується для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати.

Ухвала суду обґрунтована наступним:

- АТ "Запоріжжяобленерго" має в АТ "Метабанк" відкритий рахунок № НОМЕР_1 , який призначений для виплати заробітної плати, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати, що підтверджується додатковою угодою № 2 від 14.01.2022 до Договору № 1986 від 13.01.2017 банківського рахунку на розрахунково-касове обслуговування, укладеного між АТ "Запоріжжяобленерго" та АТ "Метабанк";

- 27.06.2025 заявник отримав від АТ "Метабанк" повідомлення щодо прийнятого АТ "Метабанк" рішення про виконання документів виконавчого провадження про накладання арешту на кошти АТ "Запоріжжяобленерго", що знаходяться на його рахунку № НОМЕР_1 ;

- враховуючи, що виконання АТ "Метабанк" оспорюваного рішення від 27.06.2025 №10/817 матиме наслідком унеможливлення виплати заробітної плати, сплати податків з заробітної плати, лікарняних та інших виплат працівникам, що невідворотно призведе до порушення конституційних прав громадян на оплату праці, які працюють на підприємстві позивача, тому суд першої інстанції вважав, що заборона Акціонерному товариству "Метабанк" вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів та списання (стягнення) грошових коштів АТ "Запоріжжяобленерго", що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Метабанк", який використовується для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати, дозволить запобігти виникненню обставин, що призведуть до порушення прав громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю;

- такі заходи забезпечення позову є співмірними з заявленими позивачем вимогами, оскільки тимчасово унеможливлять порушення прав громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю, вони не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності учасників судового процесу, та спрямовані на запобігання ймовірним порушенням прав позивача, його працівників, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін;

- невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення інтересів позивача, які захищені законом щодо виплати заробітної плати, що безпосередньо пов`язані із гарантованим Конституцією України правом працівників на отримання оплати праці.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № суду 48802 від 12.02.2026), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі № 908/2073/25 та відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- ДП "Енергоринок" не було учасником справи № 908/2073/25 та № 908/2160/23 та не володіло інформацією щодо постановлення оскаржуваної ухвали; про існування зазначеної ухали суду скаржник дізнався з листа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 05.02.2026; відсутність статусу учасника справи та обізнаності ДП "Енергоринок" про постановлення оскаржуваної ухвали, на думку скаржника, є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження;

- оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження", норм процесуального права, зокрема статей 73, 74, 76, 77, 78, 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а отже підлягає скасуванню;

- право на подання ДП "Енергоринок" апеляційної скарги на ухвалу пов`язано із наявністю порушеного його інтересу. Так, у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань АТ "Запоріжжяобленерго" перед ДП "Енергоринок", виникла заборгованість за куповану електроенергію; заборгованість на даний час охоплена рішеннями суду, загальна сума заборгованості по яким складає 2 856 824 956 грн 01 коп. На примусове виконання зазначених рішень видані виконавчі документи про стягнення з АТ "Запоріжжяобленерго" на користь ДП "Енергоринок" заборгованості, що направлені до виконавчої служби для примусового їх виконання. Станом на 04.02.2026 на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться 11 виконавчих документів та у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - 6 виконавчих документів, загальний залишок заборгованості по яким складає 725 809 536 грн 01 коп., що відображено в довідці ДП "Енергоринок" виконання АТ "Запоріжжяобленерго" рішень суду станом на кінець дня 04.02.2026. Кредиторська заборгованість ДП "Енергоринок" перед виробниками електричної енергії станом на 31.01.2026 становить 23 934 402 442 грн 84 коп. (довідка щодо кредиторської заборгованості додається). Погашення заборгованості здійснюється ДП "Енергоринок" на підставі Закону № 719-ІХ, із застосуванням алгоритму розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання. Так, відповідно до встановленого державою механізму погашення заборгованості, кошти, що надходять ДП "Енергоринок" від його дебіторів, в тому числі АТ "Запоріжжяобленерго", спрямовуються на погашення заборгованості перед виробниками електричної енергії у повній відповідності до встановленого НКРЕКП алгоритму розподілу коштів. Розрахунки дебіторів ДП "Енергоринок" (в тому числі АТ "Запоріжжяобленерго") мають прямий вплив на платоспроможність підприємства та в подальшому на виробників електричної енергії, що, в свою чергу, в період воєнного часу має безпосередній вплив на енергетичну та національну безпеку держави;

- ухвала суду є штучною перешкодою для примусового виконання державними виконавцями 17-ти судових рішень про стягнення з АТ "Запоріжжяобленерго" на користь ДП "Енергоринок" заборгованості за поставлену електричну енергію, яка, станом на момент подання апеляційної, скарги складає 725 809 536 грн 01 коп., що свідчить про порушення інтересів ДП "Енергоринок". Ухвалою, фактично, підмінено інститут подачі скарги на дії державного виконавця, чим штучно позбавлено стягувача та державну виконавчу службу процесуального статусу учасника справи;

- 05.02.2026 на офіційну електронну адресу Державного підприємства "Енергоринок" надійшов лист Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому зазначено про неможливість виконання судових рішень щодо стягнення з Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь ДП "Енергоринок" у зв`язку з забороною звернення стягнення на кошти АТ "Запоріжжяобленерго" на підставі ухвали суду від 07.07.2025 у справі № 908/2073/25;

- крім того, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ДП "Енергоринок" отримало фотокопію оригінала листа АТ "Метабанк" від 23.12.2025 № 138-02/1275-БТ, з якого вбачається, що на рахунку "Запоріжжяобленерго" № НОМЕР_1 в АТ "Метабанк" протягом останнього року акумулюється значна сума кошів, яка щомісяця зростає та може бути законним джерелом для погашення заборгованості перед ДП "Енергоринок";

- до Господарського суду Запорізької області в межах справи № 908/2160/23 про банкрутство ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" звернулося АТ "Запоріжжяобленерго" із позовом до ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" та АТ "Метабанк" про визнання правовідносин припиненими, та визнання протиправним та скасування рішення; справа знаходиться на стадії розгляду по суті; наступне засідання призначено на 19.02.2026;

- Верховний Суд у справі № 910/9855/20 констатував, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору;

- забезпечення позову у вигляді заборони на стягнення коштів з рахунку в банку товариства не має жодного відношення до предмету спору у справі № 908/2073/25 про визнання правовідносин припиненими, та визнання протиправним та скасування рішення, що свідчить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

- забезпечення позову не є заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, оскільки, як встановлено в ухвалі, ризик пов`язаний саме з конкретними діями державної виконавчої служби, яка не є стороною у справі, щодо виконання судового рішення;

- оскаржуваною ухвалою фактично підмінено інститут подачі до суду скарги на дії державного виконавця, чим штучно позбавлено стягувача (кредитора) та державну виконавчу службу процесуального статусу учасника справи. Саме в межах розгляду скарг на дії державного виконавця розглядаються питання правомірності накладення арештів (їх зняття) та стягнень на відповідні банківські рахунки боржника;

- під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено принцип співмірності, оскільки ДП "Енергоринок" позбавлене гарантованого статтею 129-1 Конституції України права на виконання судових рішень на суму більше 725 млн. грн з метою забезпечення виконання рішення суду в немайновому спорі;

- в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в підтвердження спроможності такого забезпечувального заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову у справі № 908/2073/25 про визнання правовідносин припиненими, визнання протиправним та скасування рішення, що свідчить про недоведеність обставин, що мають значення для справи;

- відсутність правової логіки у такому забезпеченні підтверджує його приховану мету, яку суд першої інстанції не дослідив, - ухилення від виконання судових рішень на користь стратегічного державного підприємства, що є неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи. Також відсутні будь-які докази в підтвердження того, що рахунок АТ "Запоріжжяобленерго" № НОМЕР_1 в АТ "Метабанк" містить грошові кошти виключно для виплати заробітної плати та інших обов`язкових платежів та не може бути використаний для повного погашення заборгованості перед ДП "Енергоринок", що свідчить про недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Джепи Ю.А., Соп`яненко О.Ю.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №908/2160/23 (908/2073/25) відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою; призначено її розгляд у судовому засіданні на 11.03.2026.

Від Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 2603/26 від 02.03.2026), в якому товариство просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 без змін та закрити апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, посилаючись на таке:

- ДП "Енергоринок" не є учасником даного спору. Як убачається зі змісту ухвали суду першої інстанції від 07.07.2025, ані в мотивувальній, ані в резолютивній частині оскаржуваної ухвали не містяться висновки щодо прав, інтересів або обов`язків ДП "Енергоринок". Таким чином, можна дійти до висновку, що оскільки скаржник не набув статусу сторони чи учасника у справі № 908/2160/23 (908/2073/25), права та інтереси скаржника оскаржуваною ухвалою не порушені та рішення стосовно його прав та обов`язків судом не приймалось, скаржник не наділений процесуальним правом на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025, відтак жодного блокуванням виконання судових рішень для скаржника немає. З врахуванням викладеного, можна дійти до висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України;

- 13.01.2017 між АТ "Запоріжжяобленерго" та АТ "Метабанк", укладений договір банківського рахунку на розрахунково-касове обслуговування № 1986. 14.01.2022 до Договору № 1986 від 13.01.2017 укладена Додаткова угода № 2, в якій сторони погодили, що рахунок № НОМЕР_1 буде із спеціальним режимом використання, призначений для виплати заробітної плати, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати. Інших банківських рахунків для виплати згаданих вище платежів у АТ "Запоріжжяобленерго" немає. Апелянтом не спростовано правомірність укладеного договору № 1986 та додатку № 2 до нього.

- рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а відокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Відтак оскаржувана ухвала відповідає принципам, визначеним постановою Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №522/21977/21, отже є обґрунтованою, законною та не підлягає скасуванню;

- підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

- 10.02.2026 Верховна Рада України прийняла в цілому Закон № 13219 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функціонування енергетичних ринків, конкурентних умов виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та посилення енергетичної стійкості". З набранням чинності цим Законом зупиняються виконавчі дії та заходи примусового виконання рішень прийнятих на користь ДП "Енергоринок", у виконавчих провадженнях, за якими боржниками є АТ "Запоріжжяобленерго", а також знімаються накладені арешти з рахунків АТ "Запоріжжяобленерго". Разом з тим держава поклала спеціальні обов`язки та визначила головним пріоритетом АТ "Запоріжжяобленерго" забезпечення безперебійного живлення об`єктів критичної інфраструктури, громадян, юридичних осіб тощо.

Від Державного підприємства "Енергоринок" надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 2812/26 від 05.03.2026), в якому підприємство просить суд задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що правові позиції Верховного Суду, наведені у відзиві на апеляційну скаргу не можуть бути застосовані у даній справі, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.

Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2026, у зв`язку з відрядженням суддів Джепи Ю.А. та Соп`яненко О.Ю. - членів колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 908/2160/23 (908/2073/25)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Андрейчука Л.В., Золотарьової Я.С.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2026 апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі № 908/2160/23 (908/2073/25) прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Андрейчука Л.В., Золотарьової Я.С.

Від Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшла заява про закриття провадження у справі (вх. № суду 3153/26 від 11.03.2026), в якій товариство просить суд закрити апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, посилаючись на те, що Закон України № 13219, на який товариство посилалось у відзиві на апеляційну скаргу, набрав чинності; крім того, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2026 у справі № 908/2160/23 (908/2073/25) були скасовані заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, які були вжиті ухвалою від 07.07.2025 у справі № 908/2160/23 (908/2073/25), яка є предметом оскарження.

У судове засідання 11.03.2026 з`явилися представники скаржника - ДП "Енергоринок" та АТ "Запоріжжяобленерго"; представники ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" та АТ "Метабанк" у вказане засідання не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили.

Також судом встановлено, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а саме: шляхом направлення ухвали суду від 17.02.2026 до їх Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 17.02.2026 доставлена, зокрема, до Електронного кабінету АТ "Метабанк" - 17.02.2026 о 18:17 (з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою 18.02.2026).

До ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" ухвала суду від 17.02.2026 була надіслана поштовим зв`язком.

Апеляційним господарським судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом відзначено, що у даному випадку всі учасники справи отримали ухвалу суду від 17.02.2026 завчасно; підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, всі учасники справи були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у призначеному судовому засіданні.

Представник скаржника, - ДП "Енергоринок", у судовому засіданні 11.03.2025 просив апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі № 908/2073/25 та відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про забезпечення позову, посилаючись на доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник АТ "Запоріжжяобленерго" у судовому засіданні просив апеляційний господарський залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 без змін та закрити апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.

Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 11.03.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України

Апеляційний господарський суд зауважує, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Правова визначеність вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій правовідносин, що виникають.

Принцип правової визначеності має широке застосування у практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначено, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу "якості закону". У разі коли законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 24.04.2008 у справі "C. G. та інші проти Болгарії" (C. G. and Others v. Bulgaria)).

Водночас, до позовного провадження, яке розглядається в межах провадження у справі про банкрутство, слід застосовувати загальний підхід до визначення кола осіб, які можуть оскаржувати прийняті в межах позовного провадження судові рішення, передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи та особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та/або обов`язків.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її 1) право, 2) інтерес, 3) обов`язок.

Подібні висновки викладено у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 05.11.2020 у справі № 912/837/19, від 20.09.2021 у справі № 910/6681/20, від 19.01.2023, від 18.09.2023 у справі № 914/1334/20, від 04.10.2023 у справі № 910/1005/23, від 16.10.2023 у справі № 914/794/21, від 02.05.2025 у справі № 903/417/24.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про такі права та обов`язки. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Наведене відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі №908/1141/15, від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, від 21.08.2024 у справі № 914/2444/23, від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, від 26.01.2026 у справі № 907/822/24, від 28.01.2026 у справі № 914/1875/16.

Водночас, за змістом Рішення Конституційного суду від 01.12.2004 у справі №1/10/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу (1501-06) та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який:

а) виходить за межі змісту суб`єктивного права;

б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони;

в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб;

г) не може суперечити Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права;

д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом;

є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду, колегією суддів встановлено, що зазначена ухвала не містить будь-якого посилання на права, інтереси чи обов`язки скаржника - Державного підприємства "Енергоринок", рішення з цього приводу судом також не приймалося. В описовій, мотивувальній та резолютивній частинах ухвали від 07.07.2025 відсутні висновки та судження стосовно скаржника - Державного підприємства "Енергоринок", його прав, обов`язків чи інтересів.

Більше того, слід зазначити, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 зі справи № 905/361/19.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.10.2021 у справі № 917/126/21.

Отже, застосований захід забезпечення позову стосується не всіх грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Метабанк", а виключно тих, які використовуються для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; у суді апеляційної інстанції не приймаються та не розглядаються вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В такий спосіб суд апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, який подав апеляційну скаргу, та про які конкретно.

У разі, якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги. Про зазначене виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 921/730/13.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а, отже, немає і суб`єкта апеляційного оскарження. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 910/10364/16, від 28.08.2023 у справі № 910/15967/21, від 14.09.2023 у справі № 910/17544/20 та враховуються судом апеляційної інстанції.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи не вбачається та скаржником при зверненні з апеляційною скаргою не доведено, що його права та/або інтереси порушені оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За змістом частини 2 статті 264 Господарського процесуального кодексу України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі № 908/2073/25 підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваним рішенням господарського суду питання про права, інтереси та/або обов`язки Державного підприємства "Енергоринок" не вирішувалося.

Відповідно, доводи скаржника по суті оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі № 908/2073/25 апеляційним господарським судом не розглядаються.

Керуючись статтями 234, 255, 264, 281, 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Центральний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі №908/2073/25 - закрити.

2. Матеріали оскарження у справі № 908/2160/23 (908/2073/25) повернути до Господарського суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана 12.03.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Л.В. Андрейчук

Суддя Я.С. Золотарьова