ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
09 березня 2026 року Справа № 921/521/25
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.
розглянувши: Заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничук Ігоря Миколайовича
про: ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати
у справі №921/521/25
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1
За участю представників:
-позивача: Мельничук Ігор Миколайович, адвокат, ордер на надання правничої допомоги Серія ВХ №1104952 виданий 01.09.2025;
-відповідача: не з`явився.
Суть справи.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.01.2026 позовні вимоги задоволено.

23.01.2026 через електронний кабінет суду надійшла Заява № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничука І. М. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, в якій просить суд:

- прийняти заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати до розгляду;

- задовольнити заяву Підволочиського управління житлово-комунального господарства про ухвалення додаткового рішення;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича, Україна, 47704, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с.Чистилів, вул. Ювілейна, 28, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства, Україна, 47801, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, селище Підволочиськ, вул. Садова, 1/5, : 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

- розгляд заяви, за необхідності, здійснити за участі представника позивача - Підволочиського управління житлово-комунального господарства, адвоката Мельничука Ігоря Миколайовича, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку.

Ухвалою від 26.01.2026 прийнято Заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничука І. М. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення витання про судові витрати до розгляду та призначено судове засідання по розгляду Заяви на 04.02.2026.

Ухвалою від 04.02.2026 відкладено судове засідання по розгляду Заяви № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничука І. М. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі 921/521/25 на 09.03.2026.

В судове засідання з`явився представник позивача адвокат Мельничук І.М. (в режимі відеоконференції).

В судове засідання представник відповідача не з`явився.

Суд, розглянувши подану Заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничука І. М. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позові, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 10 000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Зі змісту ч. 3 ст.126 ГПК України випливає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав до Заяви: - копію Договору про надання правничої допомоги №392 від 18.06.2025; -копію Акта про надання правничої допомоги №109/25-29 від 25.11.2025; -копію рахунку на оплату №109/25-29 від 25.11.2025; -копію платіжної інструкції №5395 від 26.11.2025; - копію ордера на надання правничої допомоги серія ВХ №1104952 від 01.09.2025.

Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).

Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

З врахуванням наведеного, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката для цілей їх розподілу повинен брати до уваги саме згадану вище умову договору та не має підстав самовільно встановлювати інший розмір та порядок обчислення витрат, ніж той, який у відповідному порядку був закріплений у договорі.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Суд встановив, що 18 червня 2025 року між Підволочиським управлінням житлово-комунального господарства та адвокатським об`єднанням «Юридична консалтингова компанія «Партнери» укладено договір №392 про надання правничої допомоги (далі за текстом Договір).

Відповідно до умов п.п.1.1.1 та 1.1.2. п.1.1. Розділу 1 Договору, за даним Договором об`єднання надає клієнту кваліфіковану, професійну правничу допомогу «код ДК 021:2015: 79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва» (Юридичні послуги) (далі Послуги) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги.

Згідно п.4.1. Договору, ціна цього Договору (Гонорар), із урахуванням категорії складності справи, становить 10 000,00 грн без ПДВ винагорода об`єднання за надання правничої допомоги по господарській справі в суді першої інстанції. Сторони дійшли взаємної згоди про те, що розмір Гонорару (винагороди об`єднання) є розумним та враховує складність справи, час, витрачений на надання правничої допомоги, її обсяг та інші істотні обставини.

Відповідно до пунктів 4.4.-4.5. Договору, оплата наданої об`єднанням правничої допомоги здійснюються протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня, наступного за днем отримання клієнтом оригіналу рахунку, виставленого об`єднанням та підписання сторонами Акту про надання правничої допомоги.

Акт про надання правничої допомоги та рахунок можуть надаватися об`єднанням за результатами виконання кожного окремого або декількох письмових або усних доручень (заявок) клієнта, наданих об`єднанню відповідно до Розділу V Договору, оформлюються українською мовою, підписуються уповноваженими представниками об`єднання та подаються на погодження та підписання.

25.11.2025 між сторонами Договору складено Акт №109/25-29 про надання правничої допомоги згідно умов Договору.

Відповідно до пунктів 1-5 Акту №109/25-29 про надання правничої допомоги від 25.02.2025, об`єднання надає клієнту обсяг правничої (правової) допомоги, передбаченої п.1.1. Договору: - вивчення матеріалів справи; - складення та подання до суду позовної заяви щодо визнання недійсними додаткових угод до договору №168 про закупівлю товарів від 22.04.2021 та стягнення з ФОП Сторожука Руслана Богдановича безпідставно отриманих коштів за договором; - представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Тернопільської області. Загальна вартість, на момент підписання даного Акту, наданих об`єднанням послуг становить 10 000,00 гривень без ПДВ.

Клієнт на день складання та підписання даного Акту оплачує вартість наданих об`єднанням послуг в розмірі 10 000,00 гривень без ПДВ, у порядку, передбаченому пунктами 4.1-4.8. Договору.

Сторони, підписанням даного Акту, підтверджують виконання об`єднанням умов за Договором.

Відповідно до платіжної інструкції №5395 Клієнтом 26.11.2025 оплачено об`єднанню правничу допомогу.

Повноваження адвоката Мельничука І. М. підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серія ВХ №1104952 від 01.09.2025 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000264 від 05.06.2019.

Заявник зазначає, що заявлена до відшкодування сума понесених витрат у розмірі 10 000,00 грн відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру. Звертає увагу суду на те, що позивачем було вжито усі можливі заходи досудового врегулювання спору, шляхом надіслання претензії відповідачу, на яку була отримана відповідь від відповідача, в якій заперечував наявність порушення, яке призвело до зайвих витрат у сумі 68 442,63 грн, і останній фактично відхилив вимогу про повернення коштів.

Беручи до уваги ту обставину, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та виходячи з конкретних обставин справи. Позивач просить врахувати наведені обставини, та стягнути з відповідача суму понесених судових витрат у справі на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Отже, представник позивача надав суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Оцінивши подані позивачем докази, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У відповідності до наведеної норми ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У свою чергу від відповідача письмових заперечень щодо Заяви № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничука І. М. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати до матеріалів справи не надходило.

Враховуючи наведене, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу бере до уваги саме умови Договору про надання правничої допомоги №392 від 18.06.2025, з врахуванням Акту №109/25-29 про надання правничої допомоги, складеного відповідно до умов Договору щодо визначення гонорару у вигляді фіксованої суми та, враховуючи підтвердження надання послуг поданими доказами на виконання умов Договору, та результати розгляду спору (задоволення позову у повному обсязі), суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення Заяви № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничука І. М. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення витання про судові витрати у справі №921/521/25 у заявленій сумі 10 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.129, 232, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 22.01.2026 (вх.№558 від 23.01.2026) представника позивача Підволочиського управління житлово-комунального господарства - адвоката Мельничук Ігоря Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення витання про судові витрати у справі №921/521/25 - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства, Україна, 47801, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, селище Підволочиськ, вул. Садова, 1/5, :

- 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4.Копію додаткового рішення направити:

-позивачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

-відповідачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне додаткове рішення складено та підписано: 18 березня 2026 року.

Суддя С.О. Хома