ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін заяву представника позивача ТОВ "ВІЛОКОМ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛОКОМ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю " ЮНЕКС СОЛЮШН"
про стягнення 532395,4 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.02.2026р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю " ЮНЕКС СОЛЮШН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛОКОМ" - 302449,20 грн. - боргу; 41153,30 грн. - пені; 15430,72 грн.. - 3% річні; 56681,63 грн. - інфляційні; 4988,58 грн. - судового збору. В решті позовних вимог суд відмовив.

04.03.2026р. до суду представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 05.03.2026р. прийнято заяву до розгляду, постановлено розглядати заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та подані позивачем докази, суд дійшов наступних висновків.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. надав копії: ордера адвоката серії АА №1685087 від 04.03.2026р., виданого на ім`я Павленка Миколи Вікторовича; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Павленка Миколи Вікторовича; договору про надання правничої допомоги №12 від 30.09.2025р., укладеного між ТОВ "ВІЛОКОМ" та Адвокатським бюро "ПАВЛЕНКА МИКОЛИ"; рахунку на оплату №8 від 03.10.2025р. на загальну суму 10000,00 грн.; платіжної інструкції №3569 від 09.10.2025р. на суму 2000,00 грн.; платіжної інструкції №3717 від 26.11.2025р. на суму 8000,00 грн. (а.с. 40-45).

Відповідно до розрахунку на оплату №8 від 03.10.2025р. виставленого Адвокатським бюро "ПАВЛЕНКА МИКОЛИ" на підставі договору №12 від 30.09.2025р., вартість наданих послуг (правничої допомоги) становить 10000,00 грн. (а.с. 44), а саме:

- аналіз документів, підготовка та подача претензії контрагенту;

- підготовка та подача позову до суду.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зауважує, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що представником ТОВ "ВІЛОКОМ" у справі був адвокат Павленко Микола Вікторович, який діяв на підставі ордерів серії АА №1650274 від 26.11.2025р. та АА №1685087 від 04.03.2026р. та договору про надання правничої допомоги №12 від 30.09.2025р., укладеного між ТОВ "ВІЛОКОМ" та Адвокатським бюро "ПАВЛЕНКА МИКОЛИ".

Проаналізувавши перелік, вказаних в рахунку на оплату №8 від 03.10.2025р. послуг, суд дійшов висновку, що такі послуги, як витрати на складання претензії не підлягають відшкодуванню у складі судових витрат на професійну правничу допомогу. Складання та направлення претензії є способом досудового врегулювання спору та здійснюється до звернення особи до суду, а тому такі дії не пов`язані безпосередньо з розглядом справи судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що витрати позивача на правничу допомогу в частині оплати послуг адвоката зі складання претензії у сумі 2000,00 грн. не підлягають включенню до складу судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами у цій справі.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на характер та складність виконаних адвокатом робіт, обсяг наданої правничої допомоги, суд вважає, що співмірною, розумною та обґрунтованою сумою оплати за фактично надані правові послуги є сума 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 123, 126, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНЕКС СОЛЮШН" (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Театральна, буд. 13, офіс 31, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ВІЛОКОМ" (02141, м. Київ, вул. Руденко Лариси, буд. 6-А, офіс 18, ):

- 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 17.03.26

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи