ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа№ 920/264/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

Авраменко О.В. від ОСОБА_1. (в режимі відеоконференції) - за ордером серії ВМ №1077114 від 22.12.2025

Арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. (в режимі відеоконференції)

Ювко В.О, від ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» (в режимі відеоконференції) - за довіреністю №11784-К-Н-О від 24.07.2024

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 (суддя Ковтун В.М., повний текст ухвали складено та підписано - 10.12.2025)

справа № 920/264/25

про неплатоспроможність ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 (суддя Ковтун В.М., повний текст ухвали складено та підписано - 10.12.2025), зокрема, у задоволенні заяви арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про перехід до процедури погашення боргів від 18.11.2025 (вх.№6017 від 19.11.2025) у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено; клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі від 17.11.2025 (вх.№ 5993 від 17.11.2025) у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 задоволено; провадження у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 закрито; дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 припинено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 про закриття провадження у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; справу № 920/264/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 направити до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не з`ясовано усі фактичні обставини справи, при цьому суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 апеляційну скаргу у справі № 920/264/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 у справі № 920/264/25 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/264/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

09.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/264/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/264/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025; розгляд апеляційної скарги призначено на 04.03.2026.

22.01.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Ювка Віталія Олександровича надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 - без змін.

28.01.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Ювка Віталія Олександровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у справі № 920/264/25, зокрема, задоволено клопотання представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Ювка Віталія Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Жмакіної Надії Вікторівни надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Жмакіної Надії Вікторівни надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначила що у ході провадження у справі про неплатоспроможність здійснено перевірку фінансово-майнового стану та встановлено, що боржник знаходиться у стані неплатоспроможності; у справі тривалий час боржник намагався погодити з кредиторами план реструктуризації, який відповідає його фінансовому стану, виконував усі покладені на нього обов`язки у справі про неплатоспроможність; на виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства разом з боржником підготовлено проект плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 .

За результатами проведених зборів кредиторів боржника від 17.11.2025 було прийнято рішення схвалити звіт про проведену роботу від 04.08.2025; cхвалити звіт від 04.08.2025 про нараховану грошову винагороду; cхвалити звіт про результати перевірки декларації боржника від 25.04.2025; звернутись з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 діє добросовісно, не ухиляється від своїх процесуальних обов`язків у справі про неплатоспроможність. Відсутні також такі підстави для закриття провадження у даній справі, як придбання майна членів сім`ї боржника за кошти боржника та/або реєстрацію на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами (п. 2 ч. 7 ст. 123 КУзПБ); наявність судового рішення, яке набрало законної сили та не було скасоване, і за яким боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (п. 3 ч. 7 ст. 123 КУзПБ). Господарський суд Сумської області мав усі підстави для задоволення клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника. Відповідно до поданих пояснень арбітражний керуючий Жмакіна Надія Вікторівна просила суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 року у справі № 920/264/25 задовольнити та скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 року про закриття провадження у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та справу про неплатоспроможність направити до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

20.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Авраменко Олександра Вікторовича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

23.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Ювка Віталія Олександровича надійшли заперечення на письмові пояснення від 19.02.2026 року у справі № 920/264/25, (арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни) відповідно до яких просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 - без змін, зазначивши про наступне.

Щодо маніпуляцій з транспортними засобами та приховування майна. Суд встановив порушення хронології пояснень боржника: автомобіль Volkswagen E-Golf був придбаний 12.03.2024, тоді як страхове відшкодування отримано лише 30.05.2024. Офіційні доходи сім`ї не дозволяють придбання такого авто. Перереєстрація автомобіля є ознакою приховування активів. Жодних доказів позики або джерела коштів боржник не надав. Такі дії можуть свідчити про виведення ліквідного активу на шкоду кредиторам, що підлягає перевірці відповідно до ст. 42 КУзПБ.

Про недобросовісний план реструктуризації. Боржник запропонував погасити лише 118 500 грн із 3 397 520 грн боргу (близько 3,5%), фактично пропонуючи списати 96,5% заборгованості. Така пропозиція не є реструктуризацією, а фактично вимогою прощення боргу без реального компромісу з кредиторами, що суперечить принципу добросовісності та меті процедури банкрутства.

Про недостовірні відомості у деклараціях. У деклараціях боржник зазначив, що члени сім`ї «не надали інформацію» про грошові активи. Це суперечить вимогам наказу Мін`юсту № 2627/5 щодо обов`язку зазначати всю відому інформацію. Крім того, кошти дружини, набуті у шлюбі, є спільною сумісною власністю та могли б входити до ліквідаційної маси. Арбітражний керуючий також не вжив заходів для отримання банківської інформації.

Про пасивну поведінку боржника щодо працевлаштування.

Боржник працездатний, але має мінімальний офіційний дохід і не надав доказів активного пошуку роботи чи збільшення доходу. Водночас сім`я здійснювала операції з електромобілями, що свідчить про невідповідність задекларованих доходів фактичним витратам.

Походження боргу не впливає на обов`язок добросовісної поведінки.

Те, що борг виник за договорами поруки за валютними кредитами у 2007- 2008 роках, не звільняє боржника від обов`язку діяти добросовісно під час процедури банкрутства та не приховувати майно чи доходи.

Щодо переходу до процедури погашення боргів.120-денний строк сам по собі не є підставою для переходу до процедури погашення боргів. За наявності ознак недобросовісності (приховування активів, недостовірні декларації, відсутність компромісного плану) законним наслідком є закриття провадження відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ. Крім того, Банк тривалий час не отримував повідомлень про збори кредиторів.

23.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Ювка Віталія Олександровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 920/264/25 задоволено заяву арбітражної керуючої Жмакіної Надії Вікторівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 920/264/25 задоволено заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Авраменко Олександра Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Явка представників учасників справи

04.03.2026 у судове засідання з`явилися представники ОСОБА_1 , ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», арбітражний керуючий Жмакіна Н.В.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представників ОСОБА_1 , ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», арбітражний керуючий Жмакіна Н.В.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 04.03.2025 представник ОСОБА_1 , та арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025.

Представник ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 без змін

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість в розмірі 1 798 445,97 грн, посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Жмакіну Надію Вікторівну (свідоцтво № 1782 від 06.12.2016, вул. Перекопська, 9, м. Суми, 40014).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.07.2025 суд визнав вимоги Акціонерного товариства «ПриватБанк» (вул. Грушевського, ІД, м. Київ, 01001, ) до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 3 089 223,08 грн, які включити до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, а саме: 2 358 368,03 грн вимоги кредитора не забезпечені заставою - друга черга, 726 010,25 грн пеня - третя черга, 4 844,80 грн судовий збір, сплачений у справі про неплатоспроможність - до задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.07.2025 суд визнав вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, ) до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 308 297,31 грн, які включити до Реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), а саме: 253 452,51 грн (вимоги кредитора не забезпечені заставою майна боржника) - друга черга, 50 000,00 грн (пеня) - третя черга, 4 844,80 грн (сплаченого судового збору) - до задоволення вимог кредиторів.

В подальшому кредитором АТ «Сенс Банк» було подано до Господарського суду Сумської області клопотання про закриття провадження у справі від 17.11.2025 (вх.№ 5993 від 17.11.2025) про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у зв`язку з недобросовісною поведінкою боржника у процедурі неплатоспроможності. У клопотанні банк посилається на те, що боржником наданий план реструктуризації боргів, який не відповідає вимогам реструктуризації боргів та не відповідає приписам КУзПБ в цілому. Окрім цього кредитор акцентує увагу на тому, що у матеріалах справи міститься довідка про доходи боржника, видана за місцем його роботи, яка містить інформацію виключно за період з січня до липня 2025. Інформація щодо інших періодів відсутня. Також зазначає, що у матеріалах справи наявна інформація про те, що 29.06.2023 та 30.01.2025 дружиною боржника були придбані у власність транспортні засоби. У своїх письмових поясненнях боржник зазначив, що транспортні засоби були придбані задля потреб їхнього сина. Проте, у матеріалах справи відсутнє змістовне обґрунтування щодо джерел коштів для придбання транспортних засобів. Провадження у поточній справі було відкрито 12.03.2025. Транспортні засоби придбані менше, ніж за 3 роки до відкриття провадження. На підставі вищевикладеного та виходячи з аналізу матеріалів справи, кредитор АТ «Сенс Банк» прийшов до висновку, що у поточній справі є всі підставі вважати боржника недобросовісним та таким, що штучно створює умови для визнання його банкрутом та введення процедури погашення боргів. Ліквідаційна маса у поточній справі відсутня, відтак, перехід до наступної процедури є нелогічним.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у задоволенні заяви арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про перехід до процедури погашення боргів від 18.11.2025 (вх.№6017 від 19.11.2025)) у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - відмовлено. Клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі від 17.11.2025 (вх.№ 5993 від 17.11.2025) у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 - задоволено. Провадження у справі № 920/264/25 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - закрито. Дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеною ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 - припинено. Припинено повноваження керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Жмакіної надії Вікторівни (вул. Перекопська, буд. 9, м. Суми, 40014; свідоцтво № 1782 від 06.12.2016).

Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначає щодо транспортних засобів. В апеляційній скарзі боржник стверджує, що транспортні засоби купувалися виключно для потреб хворої дитини за кошти дружини та допомогу родичів. Однак, суд першої інстанції детально проаналізував рух коштів і виявив критичні розбіжності, які скаржник намагається ігнорувати в апеляції: 1) Як вказує боржник, 14.06.2023 року ОСОБА_3 придбала згідно договору купівлі-продажу №14/06/23/43 у ТОВ "Авто Комерс" транспортний засіб Nissan, 2012 року випуску, для того, щоб постійно возити сина по лікарнях на лікування та реабілітацію, який самостійно не сидить та не ходить. Автомобіль придбано для потреб сина за особисті кошти ОСОБА_3 та кошти, отримані як благодійна допомога від Благодійних фондів. В той же час, боржник не надає інформацію про вартість автомобіля на момент його придбання, не надає доказів в підтвердження наявності у боржника та членів його сім`ї коштів достатніх для придбання автомобіля, також не надає доказів яка сума коштів становить благодійну допомогу, яка - особисті кошти ОСОБА_3 , що були спрямовані на придбання автомобіля. В той час як в матеріалах справи, а саме у відповіді ГУ ДПС у Сумській області на запит арбітражного керуючого від 01.04.2025 № 1828-2025-000572, зазначено суми доходів боржника ОСОБА_1 та членів сім`ї, які не підтверджують наявність грошових активів у родині на придбання автомобіля, зокрема у ОСОБА_1 відсутні доходи за період з березня 2022 по жовтень 2024 року, у ОСОБА_4 за період з березня по листопад 2022 року вказано про отримання 7192,74 грн та 4320,00 грн відповідно доход у вигляді надання земельних ділянок в оренду, аналогічні доходи за період 2023 року отримала лише у грудні 2023 року. Щодо ОСОБА_3 вказуються лише доходи у вигляді соціальних виплат за вказаний період і тільки у серпні 2023 року відображено 1489,51 грн як благодійна допомога. 2) Боржник стверджує, що автомобіль Volkswagen E-Golf (2015 р.в.) було придбано за кошти від продажу попереднього авто та страхового відшкодування. Проте місцевим cудом встановлено, що автомобіль придбано 12.03.2024, тоді як страхове відшкодування було виплачено лише 30.05.2024. Тобто на момент купівлі у сім`ї боржника не було задекларованих коштів на цю операцію. Пояснення боржника в апеляційній скарзі не спростовують цей факт і не пояснюють походження коштів, витрачених у березні 2024 року. Згідно з даними податкової, доходи боржника та його дружини складаються здебільшого із соціальних виплат та мінімальної зарплати. Ці суми (близько 100 000 грн на рік на всю родину) об`єктивно не дозволяють купувати та обслуговувати електромобілі, навіть вживані. Відсутність у матеріалах справи доказів інших легальних джерел доходів підтверджує висновок суду про надання боржником недостовірної інформації у деклараціях, що є самостійною підставою для закриття провадження (п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ).

Щодо декларацій боржника. Як вбачається з наявних матеріалів справи, арбітражний керуючий не з`ясував питання наявності банківських рахунків боржника та членів його сім`ї, що унеможливлює перевірку дійсного фінансово-майнового стану боржника. Крім того, боржником у деклараціях, зокрема уточнених, зазначено щодо грошових активів членів сім`ї: «член сім`ї не надав інформацію». Проставлення такої помітки не відповідає вимогам Наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність».

Так, п. 8, 9, 10 вказаного наказу визначено, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). У разі відсутності майна та/або коштів у боржника або членів його сім`ї у відповідному рядку декларації проставляється прочерк «-». У декларації зазначається вартість майна боржника та членів його сім`ї на дату набуття права власності або за останньою грошовою оцінкою. Якщо вартість майна не відома боржнику або членам його сім`ї і її не може бути визначено на підставі правовстановлювальних документів, під час заповнення відповідного рядка декларації зазначається «Не відомо». Таким чином боржник приховує грошові активи, зокрема, дружини, які відповідно до ст. 60 Сімейного кодеку України можуть розглядатись як спільна сумісна власність, а отже може бути використані для погашення вимог кредиторів.

Щодо пасивної поведінки боржника у працевлаштуванні. Скаржник посилається на складну економічну ситуацію в регіоні та сімейні обставини як виправдання низьких доходів. Кредитор звертає увагу суду на те, що: - Боржник працездатного віку, не має інвалідності. - Його офіційна зарплата (8200 грн) лише формально перевищує мінімальну, при цьому боржник не надав суду жодних доказів спроб знайти більш оплачувану роботу або додатковий заробіток протягом тривалого часу. Така пасивність у поєднанні з активними майновими операціями родини (купівля авто) свідчить про те, що офіційне працевлаштування може свідчити про створення вигляду платоспроможності на мінімальному рівні, необхідному для процедури, тоді як реальні доходи родини приховуються.

Щодо зловживання правом на списання боргів (96,5% списання) Боржник в апеляційній скарзі наполягає, що його план реструктуризації є "реальним". Запропонований план передбачає погашення лише 118 500 грн із загальної суми боргу 3 397 520 грн, що означає списання 96,5% заборгованості. Така пропозиція не є реструктуризацією, це фактично вимога прощення боргу без зустрічного надання. У поєднанні з фактом купівлі автомобілів членами сім`ї, така пропозиція свідчить про те, що боржник має приховані резерви, але свідомо не бажає розраховуватися з кредиторами. Суд першої інстанції правомірно вказав, що такий план порушує права кредиторів і не відповідає меті закону. Інститут банкрутства не є інструментом для автоматичного списання боргів без зусиль з боку боржника. Посилання скаржника на те, що суд повинен був перейти до процедури погашення боргів (визнання банкрутом), оскільки боржник є неплатоспроможним не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанови у справах №910/6639/20 та № 903/806/20), у разі неподання погодженого плану реструктуризації протягом 3 місяців, суд має дискрецію: або визнати банкрутом, або закрити справу. Вирішальним фактором при виборі між цими варіантами є добросовісність боржника. Якщо суд встановлює факти приховування доходів, надання неправдивої інформації або маніпуляції з майном (як у випадку з авто), закриття провадження є єдиним законним наслідком. Перехід до процедури погашення боргів щодо недобросовісного боржника суперечив би самій суті інституту неплатоспроможності, дозволяючи особі, яка приховує статки, звільнитися від боргів за рахунок кредиторів. Оскільки суд встановив ознаки недобросовісності (купівля авто, перереєстрація, сумнівні декларації), суд зобов`язаний був закрити провадження, а не вводити процедуру погашення.

Таким чином, ухвала Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 є законною та обґрунтованою. Суд детально дослідив майновий стан Боржника і вірно кваліфікував його дії (зокрема, операції з автомобілями та подання декларацій з недостовірними даними) як недобросовісні. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом фактів без надання нових доказів легальності походження коштів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.12.2025 у справі № 920/264/25 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 920/264/25 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 09.03.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко