УХВАЛА

м. Київ

09.03.2026Справа № 910/438/26

За позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича

до відповідача-1: Верховний Суд

відповідача-2: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

про стягнення 3 000 029,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники:

від позивача - не з`явився;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Бурки Віталія Володимировича (далі - позивач, ФГ Бурки В.В.) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Верховного Суду (далі - відповідач-1), Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2) про стягнення 3 000 029,00 грн, з яких: 29,00 грн матеріальної шкоди, 3 000 000,00 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що в результаті незаконних дій Верховного Суду, які полягали у незаконному позбавленні позивача прав, гарантованих ст. 8, 40, 55 Конституції України, та доступу до правосуддя, внаслідок постановлення незаконної ухвали від 02.03.2023 у справі №461/5373/22 позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 позовну заяву ФГ Бурки В.В. залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

27.01.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, яка містить позовну заяву (із усунутими недоліками)

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 позовну заяву ФГ Бурки В.В. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/438/26, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 09.03.2026 о 10:20 год.

03.02.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

04.02.2026 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

05.02.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

16.02.2026 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання, призначене на 09.03.2026, представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 не з`явились.

У підготовчому засіданні, призначеному на 09.03.2026, суд розглянув поданий відповідачем-1 відзив на позовну заяву та встановив наступне.

Відзив відповідача-1 на позовну заяву сформовано в системі "Електронний суд" та підписано Добролюбовим Василем Ігоревичем на підставі довіреності у порядку передоручення від 15.05.2024, яка видана Кравченком Станіславом Івановичем на підставі витягу з ЄДР від 23.01.2024 від імені Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Отже, зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи (адвокат).

При відкритті провадження у даній справі суд дійшов висновку про здійснення її розгляду у порядку загального позовного провадження.

Єдиний реєстр адвокатів України не містить відомостей про здійснення Добролюбовим Василем Ігоревичем (підписант відзиву відповідача-1) адвокатської діяльності.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що вказана особа діє як адвокат.

За таких обставин, Добролюбов Василь Ігоревич мав право підписати позовну заяву від імені відповідача-1 лише діючи в порядку самопредставництва юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

Відповідно, особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені керівника юридичної особи на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що за загальним правилом самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси за законом, статутом, положенням.

При цьому Верховний Суд зазначав, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20.

У п. 41 постанови від 08.11.2022 у справі № 916/3626/20 Верховний Суд зауважив, що у випадку представництва юридичної особи чи органу державної влади у судах її працівником за правилами самопредставництва, такій особі (представнику) також необхідно надати суду докази наявності трудових відносин із юридичною особою чи органом, який він представляє, зокрема, але не виключно, трудовий договір, наказ про прийняття на роботу, розпорядження тощо.

Як установлено судом згідно наявних в матеріалах справи відомостей, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформації щодо Добролюбова Василя Ігоревича як особи, що має право вчиняти будь-які дії від імені Верховного Суду.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

З огляду на зазначену норму, Верховний Суд зауважив, що за відсутності в матеріалах справи документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу як представника (адвоката) в суді або діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва, та відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей, що така особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в суді без довіреності в порядку самопредставництва, касаційна скарга у справі не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику (ухвали КГС ВС від 07.03.2018 у справі № 921/502/17-г/8, від 23.01.2020 у справі № 905/1144/19, від 02.03.2020 у справі № 910/6718/19, від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19, від 23.01.2020 у справі № 926/1336/19).

Враховуючи наведене, відповідачу-1 слід надати до матеріалів справи докази на підтвердження повноважень представника Добролюбова В.І. діяти від імені юридичної особи відповідача-1 (підписувати процесуальні документи) в порядку самопредставництва.

У підготовчому засіданні, призначеному на 09.03.2026, суд долучив до матеріалів справи відповідь позивача на відзив відповідача-1 на позовну заяву.

Безпосередньо у відповіді на відзив позивач заявив клопотання про вирішення питання щодо звернення до Конституційного Суду України з поданням щодо тлумачення ст.56 Конституції України а саме:

- чи фермерське господарство має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної і моральної шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суддів (судів)?

- чи може дане право бути обмежене, у яких випадках, на підставі яких норм Конституції України?

В обґрунтування вказаного клопотання позивач вказує, що для уникнення непорозумінь при застосуванні вимог ст. 8, 40, 55, 56, 124 Конституції України необхідно вирішити питання щодо звернення до Конституційного Суду України з поданням щодо тлумачення ст. 56 Конституції України.

Розглянувши клопотання позивача щодо звернення до Конституційного Суду України з поданням суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: 1) вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність): законів та інших правових актів Верховної Ради України; актів Президента України; актів Кабінету Міністрів України; правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; 2) офіційне тлумачення Конституції України; 3) здійснення інших повноважень, передбачених Конституцією України.

Питання, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються за конституційними поданнями: Президента України; щонайменше сорока п`яти народних депутатів України; Верховного Суду; Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Верховної Ради Автономної Республіки Крим (ч. 2 ст. 150 Конституції України).

Враховуючи, що Господарський суд міста Києва відсутній в переліку суб`єктів, яким відповідно до Конституції України, надано право для звернення до Конституційного Суду України з поданням, суд дійшов висновку про відхилення в задоволенні клопотання позивача щодо звернення до Конституційного Суду України з поданням.

Крім того, у відповіді на відзив позивач заявив клопотання, згідно якого, у випадку виявлення судом, що позивачем подано заяву до неналежного відповідача, просив суд замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Розглянувши вказане клопотання позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2 ст. 48 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Суд звертає увагу, що саме на позивача покладено обов`язок визначити відповідача, до кого пред`явлено позов.

Клопотання позивача не містить зазначення особи належного відповідача, яким позивач просив суд замінити первісного відповідача, рівно як відсутнє зазначення особи, яку позивач просив суд залучити у якості співвідповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

У підготовчому засіданні, призначеному на 09.03.2026, суд долучив до матеріалів справи відзив відповідача-2 на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, зокрема, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Згідно з ч. 7 ст. 183 ГПК України у разі відкладення підготовчого засідання підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене.

Про відкладення розгляду справи постановляється ухвала (ч. 8 ч. 202 ГПК України).

Суд дійшов висновку про продовження строку підготовчого провадження та про відкладення підготовчого засідання у справі.

Керуючись ст. 120, 121, 177, 182, 183, 202, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів.

2. Відкласти підготовче засідання у справі на 30.03.26 о 11:20 год. Підготовче засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 20.

3. Повідомити учасників справи про дату, час і місце підготовчого засідання. Явка учасників справи у підготовче засідання є не обов`язковою.

4. Зобов`язати відповідача-1 у строк до 20.03.2026 надати докази на підтвердження повноважень представника Добролюбова В.І. діяти від імені юридичної особи відповідача-1 в порядку самопредставництва.

Повну ухвалу складено 11.03.2026.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА