ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/5144/25

Господарський Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/5144/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) до Фізичної особи-підприємця Гіріної Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; фактична адреса проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) про стягнення 88 376,74 грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальних дій суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач ФОП Гіріна Н.О., як власник (користувач) нежитлового приміщення, що розташоване у АДРЕСА_3 , є споживачем послуги з постачання теплової енергії та отримує теплову енергію без укладеного між позивачем та відповідачем договору про теплову енергію, однак, оскільки не існує можливості припинити постачання теплової енергії відповідачу не завдавши шкоди іншим споживачам, позивачем здійснюється постачання теплової енергії до вищевказаного приміщення відповідача. У зв`язку з цим відповідач отримував теплову енергію без договору з 01.03.2020 по 01.03.2021 на суму 88376,74 грн, та яку він не оплатив, тобто, на думку позивача, ним було отримано безпідставно набуте майно. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача 88376,74 грн безпідставно набутого майна.

Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвалу суду від 08.01.2026 було надіслано за адресою реєстрації відповідача та на адресу внутрішньо переміщеної особи, але вручені відповідачу не були та 20.01.2026, 21.01.2026 повернуті до суду з поміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», з цих підстав 27.01.2026 для відповідача судом зроблено публікацію на сайті суду із інформацією щодо розгляду даної справи.

Згідно отриманої судом 07.01.2026 відповіді № № 2216577 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ФОП Гіріна Н.О. є внутрішньо переміщеною особою з фактичною адресою проживання АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 08.01.2026 відкрито провадження у справі №916/5144/25; постановлено розглядати справу №916/5144/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

В матеріалах справи наявний акт № 751 звірки взаємних розрахунків за спожиту теплову енергію від 07.07.2025 між АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" та ФОП Гіріною Наталією Олександрівною на суму заборгованості у розмірі 88376,74 грн за поставлену теплову енергію у період з березня 2020 року по березень 2021 року за адресою м. Херсон просп. Незалежності (вул. Ушакова), 79, підписаний одноособово комерційним директором АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ".

Довідкою про рух заборгованості ФОП Гіріної Н.О. (особовий рахунок № НОМЕР_2 ), складеною бухгалтером АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" засвідчено заборгованість станом на 01.07.2025 на суму 88376,74 грн.

17.07.2025 позивачем було направлено на адресу реєстрації відповідача вимогу №03-1/1323 від 16.07.2025 про сплату заборгованості за спожиту теплову енергію (особовий рахунок №751) на суму 88376,74 грн.

16.07.2025 позивачем листом за вих.№03-1/1323 було направлено на адресу ФОП Гіріної Н.О. акт взаємних розрахунків за теплову енергію та рахунки на оплату: №751 за спожиту теплову енергію у січні 2021 року на суму 19 373,63грн, №751 за спожиту теплову енергію у березні 2020 року на суму 10 591,03грн, №751 за спожиту теплову енергію у лютому 2021 року на суму 18 192,80грн, №751 за спожиту теплову енергію у листопаді 2020 року на суму 7 075,96грн, №751 за спожиту теплову енергію у березні 2021 року на суму 15 390,83грн, №751 за спожиту теплову енергію у грудні 2020 року на суму 17 752,49грн, №751 за спожиту теплову енергію у березні 2021 року на суму 15 390,83грн, №751 за спожиту теплову енергію у березні 2021 року на суму 15 390,83грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши правову позицію позивачу, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст.627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 1 Закону України "Про теплопостачання": постачання теплової енергії (теплопостачання) це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 встановлено, що споживач теплової енергії це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

За змістом ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (п. 4 Правил користування тепловою енергією).

Пунктом 13 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 передбачено, що надання послуги з постачання теплової енергії. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Таким чином, до обов`язків споживача теплової енергії належить своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За змістом ч.1. ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно п. 31 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Пунктом 20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 встановлено, що користування тепловою енергією, облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 користування тепловою енергією, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

За змістом Правил надання послуги з постачання теплової енергії № 830, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Крім того вбачається, що термін споживач застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житловокомунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, судом встановлено, що у період з березня 2020 року по березень 2021 року АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» здійснювало постачання теплової енергії ФОП Гіріній Н.О. до належного їй нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Херсон, просп. Незалежності (вул. Ушакова), 79. При цьому між сторонами договір про постачання теплової енергії укладений не був. Водночас відповідач фактично споживав теплову енергію, що також підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками на оплату №751 за період з березня 2020 року по березень 2021 року на загальну суму 88 376,74 грн, однак оплату за отримані послуги у повному обсязі не здійснив. Унаслідок цього за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 88 376,74 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за спожиту теплову енергію № 751 від 07.07.2025 та довідкою про рух заборгованості ФОП Гіріної Н.О. станом на 01.07.2025.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року по справі №463/6799/18. Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц, від 18.09.2019 у справі № 369/3682/16-ц, від 07.02.2024 у справі № 372/2236/21).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем були надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, в той же час відповідач від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів/претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг до суду не надходило. Відтак, відповідач повинен виконати обов`язок по оплаті наданих послуг, а тому суд погоджується з доводами позивача. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги встановлені, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг ФОП Гіріною Н.О. підтверджений матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, заявлені АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" позовні вимоги до ФОП Гіріної Н.О. про стягнення 88 376,74 грн підлягають судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволенні судом в повній мірі, відшкодування судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) до Фізичної особи-підприємця Гіріної Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; фактична адреса проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) про стягнення 88 376,74 грн.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гіріної Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; фактична адреса проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) 88 376 (вісімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) грн 74 коп заборгованості, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.03.2026.

Суддя І.А. Малярчук