ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 Справа № 917/2256/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Кльопов І.Г. за участю секретаря судового засідання Назаренко Я.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Перший заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, вул.Покровська,22, м.Решетилівка, Полтавська область, 38400 в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради, вул.Касьяна,29, м.Кобеляки, Полтавська область, 39200

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дніпровський лиман", вул. Приморська, 43, с.Кишеньки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39262

про стягнення грошових коштів

встановив:

Перший заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в особі Кобеляцької міської ради звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Дніпровський лиман" про стягнення 200 450,6 грн. безпідставно збережених коштів за період з червня 2024 по серпень 2025 року.

В обґрунтування позову, прокурор посилається на те, що ПВКП «Дніпровський лиман» у період часу з червня 2024 року та по теперішній час користується земельною ділянкою площею 157,287 га, не оформивши при цьому відповідно до чинного законодавства таке користування, що позбавило Кобеляцьку міську раду можливості одержати дохід у вигляді орендної плати за землю у розмірі 200 450,60грн, який вона могла б одержати, якби її право не було порушено.

Ухвалою від 10.12.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

12.12.2025 за вхід. № 16154 від Кобеляцької міської ради надійшли пояснення по справі, в яких Кобеляцька міська рада повідомляє, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

25.12.2026 за вхід. № 16706 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначає, що невірна кваліфікація позивачем складу та призначення об`єктів нерухомого майна, що на праві власності належать приватному виробничо-комерційному підприємству "Дніпровський лиман" та земельної ділянки загальною площею 157,287 га кадастровий номер :00:001:0055 на якій цей об`єкт розташований має наслідком невірне застосування коефіцієнту Кф, що призвело до невірного розрахунку безпідставно збережених коштів за період з червня 2024 по серпень 2025 року та є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

30.12.2025 за вхід. № 16788 від Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області надійшла відповідь на відзив. Прокурор позовні вимоги підтримує у повному обсязі та зазначає, що Кобеляцькою міською радою правомірно визначено розмір безпідставно збережених коштів відповідачем та розраховано, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, та яку міська рада могла отримати в разі укладення між нею та ДВКП «Дніпровський лиман» договору оренди земельної ділянки площею 157,287 га.

09.02.2026 за вхід. № 1572 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив прокурора. Відповідач вказує, що

- підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави в даній справі відсутні;

- прокурор використовує не передбачений законом спосіб визначення розміру безпідставно збережених відповідачем коштів розрахований, як розмір плати за земельну ділянку кадастровий номер: :00:001:0055 виходячи з грошової оцінки одиниці площі ріллі, хоча вказана земельна ділянка належить до земель водного фонду;

- наданий прокурором розрахунок суми безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми власності не є належним і допустимим доказом;

- станом на 2024 рік нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 157,2870 га, кадастровий номер :00:001:0055 вже становила 1657448,86 грн. (Рішення від 27.12.2024 року № 63 (60 позачергової сесії 8 скликання) Кобеляцька міська рада Полтавської області). Вказане рішення не скасовувалось та не оскаржувалось;

- власником земельної ділянки в межах його компетенції чітко встановлені передумови та підстави звернення ПВКП «Дніпровський лиман» до міської ради для укладання договору оренди земельної ділянки кадастрові номер :00:001:0055 та розрахунку розміру орендної плати;

- станом на 07 лютого 2026 року в Державному земельному кадастрі відсутні відомості з нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастрові номер :00:001:0055, що є об`єктивною перешкодою звернення ПВКП «Дніпровський лиман» до міської ради для укладання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0055 та розрахунку розміру орендної плати;

- виконавчий орган Кобеляцької міської ради Полтавської області до ПВКП «Дніпровський лиман» з іншими вимогами чи пропозиціями щодо укладення договору оренди земельної ділянки не звертався.

13.02.2026 за вхід. № 1944 від Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області надійшли додаткові пояснення у справі. Прокурор зазначає наступне:

- земельна ділянка площею 157,287 га знаходиться на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області отже, порушено інтереси держави в особі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, як власника та розпорядника, земельних ділянок водного фонду, розташованих в межах населених пунктів територіальної громади, а нездійснення міською радою протягом тривалого часу захисту порушених інтересів держави та відповідної територіальної громади, та наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для їх представництва;

- відповідач і раніше не здійснював обов`язок щодо сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, така поведінка не була разовим порушенням, а свідчить про триваюче не виконання та ігнорування відповідачем вимог земельного та цивільного законодавства, оскільки обов`язок щодо сплати ним орендної плати не виконується;

- відповідач вказуючи на неправильний розрахунок, наданий Кобеляцькою міською радою, в свою чергу не надає зустрічний розрахунок з метою підтвердження або спростування цього доказу. Кобеляцькою міською радою правомірно визначено розмір безпідставно збережених коштів відповідачем та розраховано, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, та яку міська рада могла отримати в разі укладення між нею та ДВКП «Дніпровський лиман» договору оренди земельної ділянки площею 157,287 га.

Розглянувши матеріали справи суд встановив

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023, задоволено позов Решетилівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Полтавської районної державної адміністрація (Полтавської районної військової адміністрації), Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області до Приватного виробничо - комерційного підприємства «Дніпровський лиман» про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки водогосподарського призначення загальною площею 157,29 га кадастровий номер :00:001:0055. Зобов`язано Приватне виробничо - комерційне підприємство «Дніпровський лиман» повернути земельну ділянку водогосподарського призначення загальною площею 157,29 га, розташовану на території Світлогірської сільської ради Полтавського району, кадастровий номер :00:001:0055, Полтавській обласній державній адміністрації шляхом підписання акту прийому - передачі земельної ділянки. Постановою Східного апеляційного господарського суду 05.07.2023 апеляційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Дніпровський лиман» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 без змін.

Опрацюванням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що Кобеляцькою міською радою 24.05.2024 зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 157,287 га кадастровий номер :00:001:0055.

19.04.2023 Приватне виробничо-комерційне підприємство «Дніпровський лиман», () зареєстровало право власності на цілісний майновий комплекс «Комплекс будівель та споруд, комплекс гідротехнічних споруд» загальною площею 872 кв. м. розташований на земельній ділянці кадастровим номером :00:001:0055 за адресою: вул. Приморська, 43, с. Кишеньки, Полтавського району Полтавської області.

Зазначений об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці водогосподарського призначення загальною площею 157,29 га, розташовану на території Світлогірської сільської ради Полтавського району, кадастровий номер :00:001:0055.

Відповідно до інформації Кобеляцької міської ради договір оренди земельної ділянки між Кобеляцькою міською радою та ПВКП «Дніпровський лиман» на даний час не укладено.

Це також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрація іншого речового права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0055.

Використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0055 ПВКП «Дніпровський лиман», підтверджується технічним паспортом виготовленим КП «Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації» Кобеляцької міської ради на об`єкт за адресою: Полтавська область Полтавський район с. Кишеньки вул. Приморська, 43 станом на 10.04.2023.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, замовником є ПВКП «Дніпровський лиман», адреса зазначена вул. Приморська, 43 с. Кишеньки Полтавського району Полтавської області, найменування об`єкту інвентаризації: «Виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами», земельна ділянка кадастровий номер :00:001:0055 площею 157,29 га. До технічного паспорту на нерухоме майно наявні додатки. Відповідно до додатку «Схематичне зображення земельної ділянки» Земельна ділянка № 43 по вул. Приморська, 43 с. Кишеньки з будівлями та спорудами, власник (користувач) ПВКП «Дніпровський лиман». В таблиці «Експлікація» та «Площа земельної ділянки» зазначена загальна площа земельної ділянки 157,2870 га, яка використовується під нерухомим майном.

Прокурор в позові зазначає, що враховуючи наявність зареєстрованого права власності на об`єкти нерухомого майна цілісний майновий комплекс «Комплекс будівель та споруд, комплекс гідротехнічних споруд, об`єкт житлової нерухомості» загальною площею 872 кв. м. ПВКП «Дніпровський лиман» користується земельною ділянку комунальної власності кадастровий номер :00:001:0055 площею 157,287 га, розташованою на території Кобеляцької міської ради Полтавського району, без правовстановлюючих документів.

Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 1212 ЦК України вказує, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Так, рішенням 60 позачергової сесії 8 скликання № 63 від 27.12.2024 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної форми власності , площею 157,2870 га кадастровий номер :00:001:0055, з цільовим призначенням - 10.01 для експлуатації та догляду за водним об`єктом, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Кишеньки на території Кобеляцької міської ради Полтавської області. Встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації нормативно грошової оцінки земель 1, 051 станом на 2024 рік становить 1657448,86 грн, що підлягає щорічній індексації відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Положення цього пункту не поширюються на рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, розташованих за межами населених пунктів, які надаються в оренду, нормативна грошова оцінка яких раніше не проводилася та/або не була затверджена в порядку, визначеному законодавством, та за умови, що розмір такої нормативної грошової оцінки земельних ділянок перевищує розмір нормативної грошової оцінки відповідної площі ріллі по області.

Зважаючи на ці положення Податкового кодексу України нормативно грошова оцінка земельної ділянки комунальної форми власності , площею 157,2870 га кадастровий номер :00:001:0055, з цільовим призначенням - 10.01 для експлуатації та догляду за водним об`єктом , яка знаходиться за межами населеного пункту с. Кишеньки на території Кобеляцької міської ради Полтавської області затверджена рішенням 60 позачергової сесії 8 скликання Кобеляцької міської ради № 63 від 27.12.2024 набрав чинності з 01.01.2026.

Таким чином, на момент звернення прокурора із позовом до суду чинна нормативна грошова оцінка земельної ділянки відсутня.

Відповідно до вимог ст. 288.5.1, 288.5.2 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Решетилівська окружна прокуратура звернулася до Кобеляцької міської ради з листом відповідно до якого прохала надати детальний розрахунок коштів, безпідставно збережених відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, Кобеляцькою міською радою листом від 30.10.2025 №03.1-19/3992, на адресу Решетилівської окружної прокуратури надано детальний розрахунок орендної плати, здійснений виходячи із нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі на території Полтавської області та розміру орендної плати 3% від зазначеного показника, який є мінімально можливим.

Відповідно інформації розміщеної на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за 2024 рік становить 31939,89 грн.

Так, за розрахунком позивача, за період з червня по грудень 2024 року сума недоотриманої орендної плати склала 87916,92 грн, яка розрахована наступним чином: 157,29 га (площа земельної ділянки) * 31939,89 грн (нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі на території Полтавської області) *3% (відсоток плати за землю) = 150714,76 грн,

сума недоотриманої орендної плати за 2024 рік, в свою чергу, сума недоотриманої орендної плати за місяць 12 559, 56 грн (150714,76 : 12 = 12559,56 грн). Зважаючи на те, що підприємство використовувало земельну ділянку з червня по грудень 2024 сума недоотриманої орендної плати складає 87916,92 грн. (12559,56 грн.*7 місяців = 87916,92 грн).

Відповідно до інформації розміщеної на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за 2025 рік становить 35772,68 грн.

Так, за розрахунком позивача, за період з січня по серпень 2025 року сума недоотриманої орендної плати склала 112533,68грн, яка розрахована наступним чином: 157,29 га (площа земельної ділянки) * 35772,68 грн (нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі на території Полтавської області) *3% (відсоток плати за землю) = 168 800,55 грн, сума недоотриманої орендної плати за 2025 рік, в свою чергу, сума недоотриманої орендної плати за місяць 14066,71 грн (168800,55 : 12 = 14066,71 грн). Зважаючи на те, що підприємство використовувало земельну ділянку з січня по серпень 2025 сума недоотриманої орендної плати складає 112533,68 грн. (14066 грн.*8 місяців = 112533,68 грн).

Отже, загальна сума безпідставно збережених коштів ПВКП «Дніпровський лиман» за користування вищезазначеною земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів за розрахунком позивача за період з червня 2024 по серпень 2025 року складає 200 450,60 грн (87 916,92грн + 112 533,68 грн) (розрахунок додається).

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.

Підставою позову є користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів та без здійснення плати за таке користування.

За умовами частини 2 статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України; тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками. Водночас згідно зі статтями 122- 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі". Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах також неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомо майна, Підприємство є власником нерухомого майна - цілісний майновий комплекс будівель і споруд та комплекс гідротехнічних споруд, загальною площею 872кв. м, що розташований за адресою: Полтавська обл., Полтавський р., с. Кишеньки, вулиця Приморська, будинок 43.

Право власності на зазначений об`єкт нерухомості зареєстровано за відповідачем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 73346933 від 28.05.2024 Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, Полтавська обл.

Отже, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач як власник такого майна став фактичним користувачем спірної земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

Відповідно до частини 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Як убачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка, кадастровий номер :00:001:0055, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, належний відповідачу, та за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у виді орендної плати є сформованою (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру.

Водночас, розрахунок суми безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми власності (розрахунок суми, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов): згідно розрахунку орендної плати, здійсненої виходячи із нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі на території Полтавської області та розміру орендної плати 3% від зазначеного показника, який є мінімально можливим, направленого на адресу позивача Кобеляцькою міською радою листом від 30.10.2025 №03.1-19/3992.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Абзац1 п. 289.1 Податкового кодексу України передбачає, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно ч.2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17).

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19 зазначено, що з огляду на положення Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Водночас, відповідно до ст. 14.1.125, 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Згідно зі ст. 284 Податкового кодексу України, органи самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.

Положеннями п.п. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу для земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких проведено, не може бути меншою за розмір земельного податку, який, у свою чергу, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 Податкового Кодексу України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено приписами підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України.

Суд враховує, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).

Таким чином, використаний прокурором спосіб визначення розміру безпідставно збережених відповідачем коштів розрахований, як розмір плати за земельну ділянку кадастровий номер: :00:001:0055 виходячи з грошової оцінки одиниці площі ріллі

у спірний період не можуть бути взяті судом до уваги.

Таким чином, слід дійти висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір безпідставно збережених відповідачем коштів, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовані відповідачем підлягають до часткового задоволення судом.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.03.2026 у зв"язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Кльопов І.Г.