ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

18 березня 2026 року м. ХарківСправа № 922/3015/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Базаки А.А.

розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4350 від 20.02.2026), у справі

за позовом Харківської міської ради (61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 7; ),

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФРУКТОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ САД (61121, місто Харків, вулиця Владислава Зубенко, будинок 31, корпус А; ),

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1365056,24 грн, -

за участю представників учасників справи:

позивача: Жилка С.Е.

відповідача: Яковлева Є.В.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/3015/25. Рішенням Господарського суду Харківської області позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "ФРУКТОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "САД" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1365056,24 грн за використання земельної ділянки по вул. Румянцівській, 9 у м. Харкові з кадастровим номером :12:009:0004 за період з 10.07.2020 по 28.02.2022 року, а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 20475,84 грн.

20.02.2026 до суду від боржника надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4350). Боржник просить розстрочити виконання рішення суду рівними частинами (по 115 461,00 грн) щомісячно, періодом з дня постановлення відповідної ухвали судом та строком на 1 рік з дати її винесення.

23.02.2026, ухвалою Господарського суду Харківської області, розгляд заяви призначено на "11" березня 2026 року о 12:30.

09.03.2026, ухвалою Господарського суду Харківської області, у зв`язку з відрядженням судді Новікової Н.А. призначено розгляд заяви на іншу дату, а саме на 18 березня 2026 року об 11:45.

17.03.2026 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 6453). Зі змісту цих пояснень вбачається, що позивач не заперечує щодо задоволення заяви ТОВ "ФРУКТОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "САД" про розстрочення виконання Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 у справі № 922/3015/25.

У судове засідання 18.03.2026 з`явився як представник позивача, так і представник відповідача.

Розглянувши подану заяву про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4350 від 20.02.2026), суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того, ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме такого розстрочення виконання рішення в цілому. Наявність підстав для розстрочення має бути доведена боржником. Оцінюючи доводи заяви про розстрочення виконання судового рішення, судом повинно враховуватись, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. У Господарському процесуальному кодексі України та Законі України «Про виконавче провадження» не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції щодо наявності, на його думку, підстав для розстрочення виконання рішення суду посилається на наступні обставини:

1) в провадженні господарського суду Харківської області перебувають справи за позовами Харківської міської ради до ТОВ «ФВК «САД» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, а саме: справа №922/3131/25 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 3 431 307,76 грн, а також справа №922/3132/25 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 3 409 112,54 грн. Таким чином, загальний розмір можливих витрат (безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати) в 2026 році буде складати: 1 365 056,24 грн + 3 431 307,76 грн + 3 409 112,54 грн = 8 205 476,54 грн;

2) згідно із річною звітністю малого підприємства за 2025 рік, загальний розмір прибутку ТОВ «ФВК «САД» за 2025 рік складає 6 269 100,00 грн. При цьому, сума стягнення за рішенням господарського суду Харківської області у цій справі перевищує 20% від загального розміру прибутку ТОВ «ФВК САД» за 2025 рік;

3) інші поточні зобов`язання товариства за 2025 рік дорівнюють 60 762 700,00 грн, які було отримано товариством в якості поворотної позики для здійснення господарської діяльності та строк оплати по яким ще не минув;

4) у разі не виконання рішення суду на рахунки підприємства буде накладено арешти, що зробить неможливим здійснення господарської діяльності ТОВ «ФВК «САД» та призведе до прострочення виконання господарських зобов`язань з настанням значних фінансових наслідків для підприємства.

Водночас, жодна із цих обставин не є тією істотною обставиною, що ускладнює виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Щодо посилання відповідача на наявність інших судових проваджень (справи №922/3131/25 та №922/3132/25), суд зазначає, що сам по собі факт існування інших спорів не є обставиною, яка унеможливлює або істотно ускладнює виконання рішення у цій справі. Більше того, по зазначеним провадженням на момент розгляду заяви відповідні рішення або не ухвалені або не набрали законної сили, а тому наведені відповідачем суми є лише потенційними та не можуть враховуватися як фактичні зобов`язання. Крім того, наявність декількох спорів свідчить про характер господарської діяльності відповідача, однак не є тією істотною обставиною, що ускладнює виконання рішення або роблять його виконання неможливим, у розумінні ч. 3 ст. 331 ГПК України

Щодо доводів відповідача про розмір прибутку за 2025 рік, суд зазначає, що співвідношення суми стягнення до розміру прибутку саме по собі не свідчить про неможливість виконання рішення. Прибуток не є єдиним джерелом виконання зобов`язань суб`єкта господарювання, оскільки виконання судових рішень може здійснюватися також за рахунок інших активів, грошових коштів на рахунках, дебіторської заборгованості тощо. З аналізу наданої фінансової звітності вбачається, що відповідач має дебіторську заборгованість у сумі 38 520 200,00 грн. Крім того, зазначений розмір прибутку вже є достатнім для погашення наявної заборгованості за остаточним рішенням суду.

Щодо наявності у відповідача інших поточних зобов`язань у значному розмірі, суд зазначає, що такі зобов`язання є звичайним елементом господарської діяльності підприємства та не можуть вважатися виключною (істотною) обставиною. Сам факт існування фінансових зобов`язань, у тому числі за договорами поворотної фінансової допомоги, не свідчить про неможливість виконання судового рішення, оскільки відповідач самостійно визначає свою фінансову політику та несе ризики, пов`язані з прийнятими управлінськими рішеннями. Крім того, у своїй заяві відповідач зазначив, що строк оплати за поворотною позикою ще не минув. Також, відповідач не надав на підтвердження цих обставин докази, а лише здійснив відповідні посилання, а отже суд не може дослідити зміст та структуру таких зобов`язань.

Щодо доводів про можливе накладення арештів на рахунки, суд зазначає, що такі наслідки є передбаченими законом заходами примусового виконання судового рішення та не можуть розцінюватися як виключні, надзвичайні чи істотні обставини в розумінні статті 331 ГПК України. Сам по собі ризик застосування заходів примусового виконання не є підставою для розстрочення виконання рішення, оскільки це фактично означало б надання боржнику можливості уникнути передбачених законом наслідків невиконання рішення суду.

Таким чином, наведені відповідачем обставини носять загальний фінансово-господарський характер, є наслідком його звичайної діяльності та не підтверджують наявності об`єктивних, виняткових обставин, які б істотно ускладнювали або робили неможливим виконання судового рішення у даній справі, а отже відсутні підстави для застосування ст. 331 ГПК України, що зумовлює відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 року у справі № 922/3015/25 (вх. № 4350 від 20.02.2026).

Крім того, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 331 ГПК України суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору. Суд зазначає, що саме дії (бездіяльність) відповідача призвели до виникнення даного спору та його розгляду у судовому порядку. Відповідач допустив використання земельної ділянки без належної оплати, що й стало підставою для звернення позивача до суду та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Більше того, сам відповідач у своїй заяві зазначає про наявність інших судових проваджень (справи №922/3131/25 та №922/3132/25), пов`язаних зі стягненням безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками. Це свідчить про системний характер порушень з боку відповідача та підтверджує, що виникнення спорів не є випадковим чи обумовленим об`єктивними незалежними від нього обставинами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ступінь вини відповідача у виникненні спору є значним, що не може бути підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Відносно позиції позивача, що він не заперечує проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4350 від 20.02.2026), суд зазначає наступне.

Якщо обидві сторони не проти розстрочення виконання рішення суду, то вони можуть укласти мирову угоду навіть і після ухвалення судового рішення.

Водночас, ст. 331 ГПК України передбачає випадки судового втручання у порядок виконання рішення суду шляхом здійснення його розстрочення. Як зазначено вище, ч. 3 ст. 331 ГПК України передбачає, що для розстрочення виконання рішення суду мають бути встановлені обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим. І лише після доведення заявником таких обставин, суд може здійснити розстрочення виконання рішення суду, а в межах поданої заяви заявником не було доведено істотності таких обставин. Надання розстрочення за відсутності передбачених законом підстав фактично створювало б можливість для боржника уникнути своєчасного виконання судового рішення.

Відсутність заперечень з боку іншої сторони автоматично не призводить до задоволення відповідної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 6, 42, 232-236, 331 ГПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4350 від 20.02.2026).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.03.2026.

СуддяН.А. Новікова