ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" березня 2026 р. Справа № 903/1006/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Розізнана І.В.

судді Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

скаржника ОСОБА_1

арбітражного керуючого Самчука А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25

за заявою фізичної особи ОСОБА_2

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25 клопотання арбітражного керуючого про закриття провадження у справі про неплатоспроможність задоволено.

Припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 .

Скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.11.2025.

Повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича припинено.

Грошові вимоги конкурсних кредиторів до фізичної особи ОСОБА_2 , які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 закрито.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до суду 09.01.2026 із апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25 скасувати. Справу №903/1006/25 направити до Господарського суду Волинської області для продовження розгляду. Розгляд справи здійснювати за участі представника ГУ ДПС у Волинській області. Внести відомості Головного управління ДПС у Волинській області для отримання доступу до матеріалів справи №903/1006/25.

Разом з апеляційною скаргою, Головне управління ДПС у Волинській області подало до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/1006/25 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Юрчук М.І., суддя Розізнана І.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 2662,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів арбітражному керуючому Самчуку Антону Миколайовичу.

05.02.2026 на адресу суду від Головного управління ДПС у Волинській області надійшла заява на виконання ухвали суду, до якої долучено докази сплати судового збору та докази надіслання копії апеляційної скарги арбітражному керуючому.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.02.2026 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії суддів Юрчука М.І. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №903/1006/25.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026 визначено склад суду: Павлюк І.Ю. - головуючий суддя, суддя Розізнана І.В., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 поновлено строк на подання апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "03" березня 2026 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3. Запропоновано Учасникам справи у строк до 27.02.2026 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

23.02.2026 на адресу суду від боржника надійшла заява про розгляд справи без його участі.

02.03.2026 на адресу суду від арбітражного керуючого надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить закрити апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25. У разі якщо суд відмовить у закритті провадження в справі, арбітражний керуючий просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25 в повному обсязі.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції арбітражний керуючий заперечив доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону, а у провадженні у справі про банкрутство - норм Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 17 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 254 ГПК України регламентовано, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи (1) учасники справи, а також (2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Водночас судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Доведення цих обставин покладено на скаржників, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №904/897/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №910/9016/16, від 21.07.2020 у справі №914/1971/18.

За приписами п. 17 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Таким чином, звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що у справах про банкрутство та неплатоспроможність коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Такий правовий висновок не має законодавчого втілення у Господарському процесуальному кодексі України чи в Кодексі України з процедур банкрутства, однак є усталеним під час перегляду справ про банкрутство та викладений у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, від 16.07.2020 у справі №910/4475/19, від 12.07.2023 у справі №915/1097/20.

З огляду на те, що статус учасників у справі про банкрутство регламентовано як нормами Господарського процесуального кодексу України, так і спеціальним законом - Кодексом України з процедур банкрутства, зміст правосуб`єктності та особливості процесуального статусу конкретного учасника справи розкриваються шляхом системного тлумачення норм цих законодавчих актів з урахуванням особливостей певної стадії процедури банкрутства.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника. Сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок набуття конкурсним кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначається статтею 45 КУзПБ, за змістом якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст.113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Отже, за загальним правилом набуття статусу конкурсного кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку.

За висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, сформульованого у пункті 56.16 постанови від 16.07.2020 у справі №910/4475/19, лише після вчинення всіх передбачених Кодексом України з процедур банкрутства дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання його вимог, конкурсний кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

Тобто, лише за сукупністю, передбачених КУзПБ дій: пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо) та визнання грошових вимог у відповідній ухвалі суду конкурсний кредитор набуває правового статусу учасника у справі про банкрутство, отже наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за статтею 42 ГПК України, зокрема оскаржувати судові рішення у справі про банкрутство в апеляційному порядку.

Після вступу у справу, як конкурсного кредитора згідно зі статтею 45 КУзПБ особа набуває процесуальних прав і обов`язків учасника справи, передбачених у статті 42 ГПК України, тому, серед іншого, не позбавлена права на оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суд від 12.07.2023 у справі №915/1097/20.

Ухвалою суду першої інстанції від 04.11.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ОСОБА_2 , керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Самчука А.М., заборонено боржнику фізичній особі ОСОБА_2 вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна, розгляд справи в попередньому засіданні призначено на 16.152.2025. Зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника ОСОБА_2

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 04.11.2025 за №77587 на офіційному веб-порталі судової влади України було здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

05.11.2025 Головним управлінням ДПС у Волинській області на виконання вимог ухвали суду від 04.11.2025 надано інформацію про доходи боржника ОСОБА_2 (а.с. 109, т. 1).

Отже, з 05.11.2025 ГУ ДПС у Волинській області було відомо про відкриття провадження у справі про платоспроможність ОСОБА_2 .

В подальшому, 08.12.2025 та 09.12.2025 керуючий реструктуризацією сформував в системі "Електронний суд" наступні документи:

1. Повідомлення кредитора про відкриття провадження про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

2. Повідомлення про неможливість виконання ухвали суду щодо подання відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, у зв`язку їх незаявленням (а.с. 158, т.2).

Матеріали справи містять квитанцію №5293740 від 08.12.2025 (а.с. 157), з якої вбачається, що арбітражним керуючим Самчуком А.М. надіслано ГУ ДПС у Волинській області в системі Електронний суд повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Вказаний документ доставлено до Електронного кабінету ГУ ДПС у Волинській області 08.12.2025 об 07:55 год.

Ухвалою суду першої інстанції від 16.12.2025 зобов`язано керуючого реструктуризацією Самчука Антона Миколайовича: письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 45 КУзПБ, заяв із грошовими вимогами до боржника(докази повідомлення надати суду).

На виконання вимог ухвали суду, арбітражний керуючий Самчук А.М. 16.12.2025 (а.с.166, т. 1) надіслав ГУ ДПС у Волинській області в системі Електронний суд повідомлення щодо правових наслідків неподання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про неплатоспроможність. Вказаний документ доставлено до Електронного кабінету ГУ ДПС у Волинській області 16.12.2025 об 13:11 год.

Як встановлено судом, після офіційного оприлюднення 04.11.2025 оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 жодних заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника - до господарського суду не надходило, зокрема, й від ГУ ДПС у Волинській області.

Отже, ГУ ДПС у Волинській області не набуло статусу учасника у справі №903/1006/25 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , а відтак, і процесуальної дієздатності оскаржити ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25.

Суд звертає увагу, що якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, зважаючи на наведене, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду. Зокрема, це стосується випадку, коли скаржник лише вказує, що він є кредитором (без формалізації цього статусу ухвалою суду).

Крім того, апелянтом також не наведено в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме, оскільки оскаржувана ухвала Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25, не містить будь-яких суджень і висновків стосовно ГУ ДПС у Волинській області.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що ОСОБА_2 , зловживаючи наданими їй процесуальними правами, звернулася до Господарського суду Волинської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із сумою грошового зобов`язання, яка була неузгодженою, тобто заборгованість на момент відкриття провадження у справі №903/1006/25 була відсутня.

Суд звертає увагу, що з огляду на положення статей 45 - 47 КУзПБ, податковий орган, так само як і інші кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

Однак, ГУ ДПС у Волинській області заяви з грошовими вимогами до боржника до суду першої інсанції не подавало.

Суд не приймає до уваги доводи скаржника про те, що Головне управління ДПС у Волинській області не отримувало від Боржниці та Господарського суду Волинської області процесуальних документів у справі №903/1006/25 у зв`язку з відсутністю в Електронному кабінеті в ЄСІТС доступу до даної справи, що позбавило податковий орган права на подання заяви кредитора з вимогами до боржника, надання відповідних пояснень та копій документів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, суд позбавлений можливості самостійно залучати кредиторів до участі у справі.

Водночас, копії процесуальних докуметів у справі, яка перебуває на розгляді суду, отримують лише учасники справи.

Колегія суддів звертає увагу, що звернення із заявою кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про неплатоспроможність є дискрецією кредитора, якою ГУ ДПС у Волинській області не скористалося. А тому негативні правові наслідки за незаявлення кредиторських вимог у цій справі покладаються на ГУ ДПС у Волинській області, а власна бездіяльність ГУ ДПС у Волинській області не може трактуватися скаржником як зловживання процесуальними правами боржником ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що за змістом оскаржуваної ухвали, за результатами апеляційного перегляду справи колегією суддів не встановлено, що суд першої інстанції прийняв рішення про права та обов`язки скаржника, який, більш того, не є учасниками даної справи про неплатоспроможність, відтак, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25 підлягає закриттю.

Пунктом 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись статтями 234, 255, 264, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.12.2025 у справі №903/1006/25 закрити.

2. Справу №903/1006/25 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Тимошенко О.М.