ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" лютого 2026 р. м. Київ

Справа № 911/3430/24

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про розстрочення виконання рішення у справі №911/3430/24 за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про стягнення 18 578 089,74грн, за участі представників від:

відповідача (боржника) - Бойко Т.Ю. (керівник), Мельник О.Г. (витяг з реєстру);

позивача (стягувача) Атаманюк В.В. (витяг з реєстру)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.05.2025 (т.2 а.с.34-49):

- провадження у справі в частині стягнення 100 000грн основного боргу закрито;

- позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі боржник, ТОВ «Білоцерківвода») на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі стягувач; ДПЗД «Укрінтеренерго») 13 348 336,75грн основного боргу, 1 223 798,64грн втрат від інфляції, 1 410 973,04грн - 15% річних, а також 239 746,63грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором;

- відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 2 629,72грн втрат від інфляції, 2 492 351,59грн - пені;

- відстрочено виконання рішення до 29 серпня 2025 року.

На примусове виконання рішення суду 11.08.2025 Господарським судом Київської області видано наказ (т.2 а.с.52).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.12.2025 виконання вказаного рішення суду відстрочено до 03.02.2026 (т.2 а.с.163-169).

03.02.2026 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від ТОВ «Білоцерківвода» надійшла заява про розстрочення виконання рішення, у якій боржник просить (т.3 а.с.1-7):

- розстрочити виконання рішення у справі на один рік з дня ухвалення такого рішення із встановлення наступного графіку погашення боргу: з 31.03.2026 по 31.01.2027 по 1 040 000грн щомісячно до останнього числа місяця та до 28.02.2027 1087 373,12грн;

- зобов`язати приватного виконавця Михайла Чучкова зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №79736360 на період дії розстрочення виконання рішення та вивести дане виконавче провадження зі зведеного виконавчого провадження № 79866236 від 22.12.2025;

- зобов`язати приватного виконавця Михайла Чучкова зняти арешти з рахунків ТОВ «Білоцерківвода» для забезпечення можливості здійснення розрахунків за графіком розстрочки;

- зобов`язати приватного виконавця Михайла Чучкова зняти арешт з усього майна боржника;

- зобов`язати приватного виконавця Михайла Чучкова зняти майно (вісімнадцять транспортних засобів боржника) з розшуку.

Вимоги поданої заяви боржником обґрунтовано тим, що:

- неможливо негайно виконати рішення суду у повному обсязі через скрутне фінансове становище, пов`язане з наявністю у держави боргу перед ТОВ «Білоцерківвода» з різниці у тарифах, встановлення мораторію на підвищення тарифів;

- проведення виконавчих дій, накладення арештів на рахунки та майно товариства, що входить до суб`єктів критичної інфраструктури та виконує мобілізаційні завдання, паралізує його роботу, негативно вплине на роботу ряду інших суб`єктів інфраструктури, може залишити м. Біла Церква без теплопостачання у зимовий період, ускладнити санітарно-епідемічну ситуацію, спричинити виникнення та поширення інфекцій, погіршення показників якості води, серйозних екологічних наслідків;

- діяльність боржника на позачерговому засіданні комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій через арешт коштів та майна визнано такою, що загрожує життєзабезпеченню територіальної громади м. Біла Церква, населених пунктів Білоцерківського району та м. Умань, може призвести до надзвичайної ситуації техногенного характеру.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2026: призначено розгляд відповідної заяви в судовому засіданні на 20.02.2026 о 12:45; встановлено строк ДПЗД «Укрінтеренерго» для подання заперечень (т.3 а.с.130-132).

Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 05.02.2026 о 14:34 стягувачу; 05.02.2026 о 14:38 - боржнику (т.3 а.с.133-134).

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 05.02.2026.

З порушенням встановленого судом строку від стягувача 11.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшли пояснення на подану боржником заяву, які за своєю суттю є його запереченнями щодо поданої заяви (т.3 а.с.135-139).

Заперечуючи щодо задоволення заяви стягувач посилається на те, що:

- у заяві не наведено нових істотних обставин, які б виникли після прийняття судових рішень щодо відстрочення та об`єктивно б змінювали можливість виконання рішення, що саме по собі підлягає оцінці з точки зору добросовісності реалізації процесуальних прав;

- запропонований боржником порядок виконання виходить за межі строку, визначеного процесуальним законом;

- боржник не надав доказів, що свідчать про існування обставин, що істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду;

- боржник до відкриття виконавчого провадження добровільно сплатив лише 800 791,67грн, а після відкриття виконавчого провадження стягнуто в примусовому порядку 2 590 672,07грн, що свідчить про небажання або неспроможність боржника у добровільному порядку виконувати рішення суду;

- вимоги про зняття арешту виходять за межі предмету розгляду, визначеного ст.331 ГПК України;

- відстрочення або розстрочення виконання рішення призводить до фактичного кредитування боржника за рахунок стягувача, що суперечить принципу справедливості та рівності сторін у господарському процесі.

Крім того, 11.02.2026 від стягувача надійшло клопотання про поновлення процесуального строку на подання пояснень у справі, в обґрунтування якого стягувач посилається на неможливість подати пояснення у встановлений судом строк через: тривалі тривоги у м. Києві, що призводить до евакуації працівників підприємства; перебої з електропостачанням у м. Києві; покладенням додаткового тягарю на підприємство через мобілізаційні завдання; додаткові обмеження у здійснені документообігу у період воєнного стану.

19.02.2026 від боржника через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення додаткових письмових пояснень, у яких повідомлено, що в період між поданням заяви про розстрочення виконання рішення суду та поданням цього клопотання приватним виконавцем в примусовому порядку стягнуті грошові кошти, тому залишок непогашеного боргу становить 8 691 912,18грн. При цьому, в судовому засіданні представник боржника повідомив, що на момент проведення засідання списано ще 88 853,08грн.

Ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання 20.02.2026 судом з власної ініціативи відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України продовжено строк для подання заперечень щодо заяви про розстрочення виконання рішення суду, враховуючи, що боржник не заперечував щодо прийняття їх, не вказував на те, що прийняття такої заяви, яка подана з пропущенням встановленого судом строку, буде порушувати його права, а також враховуючи обставини, викладені стягувачем у клопотанні про поновлення процесуального строку, несуттєве порушення відповідного строку всього на 1 день, а також з метою повного та об`єктивного розгляду заяви.

Під час розгляду заяви представники боржника подану заяву підтримали та просили її задовольнити, представник стягувача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення поданої заяви.

Заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає подану заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, що також відображено у ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За змістом ст.18 ГПК України, яка кореспондується зі ст.326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 ГПК).

В силу ч.1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, зокрема, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, як установлено ч.3 вказаної статті, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, згідно ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, незалежно від обставин, які є підставою для розстрочення або відстрочення судового рішення, його виконання може бути відстрочено або розстрочено не більше ніж на один рік з дня його ухвалення.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене); датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення у даній справі, виконання якого боржник просить розстрочити, ухвалено 28.05.2025.

Отже, враховуючи приписи ч.5 ст.331 ГПК України, розстрочення виконання відповідного рішення можливе лише до 28.05.2026. Однак, у поданій заяві боржник вимагає розстрочити виконання рішення суду до 28.02.2027, тобто понад максимально можливий строк, встановлений ч.5 ст.331 ГПК України, у зв`язку з чим подана заява не підлягає задоволенню.

При цьому, суд не має повноважень виходити за межі відповідної заяви та встановити інший період розстрочення, оскільки подаючи відповідну заяву боржник визначає період протягом якого буде виконуватись рішення та розмір платежів з урахуванням його можливостей виконати таке рішення протягом визначеного періоду добровільно.

Оскільки заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню, суд відмовляє і у задоволенні, пов`язаних із нею питань, які визначені поданою заявою щодо зупинення виконавчих дій, зняття арешту на період розстрочення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 233-234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 28.05.2025 у справі №911/3430/25 (вх.№872 від 03.02.2026).

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 02.03.2026.

Суддя А.Р. Ейвазова