ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у призначенні судової експертизи

"26" лютого 2026 р. Справа №914/2079/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого - Міліціанова Р.В., суддів: Зварич О.В., Ржепецького В.О., при секретарі Залуцькому Д.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛС АГРОТРЕЙД» на Рішення Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС Україна», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛС АГРОТРЕЙД», м. Львів,

про стягнення заборгованості за Договором поставки №000533 від 18.11.2024 у розмірі 11598554,66 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Г. Братерський, М. Куржумов

відповідача: В. Чорненький.

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Західного апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛС АГРОТРЕЙД» на Рішення Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 у справі №914/2079/25.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд у судовому засіданні на 11.02.2026.

09.02.2026 представником відповідача подано заяву про призначення судової експертизи (вх.№01-05/362/26).

Заява обґрунтована тими обставинами, що судом першої інстанції не вирішене усне клопотання відповідача про призначення експертизи, що заявлене у судовому засіданні 10.09.2025 в Господарському суді Львівської області всупереч процесуальному закону. Відповідач повторно подав клопотання про призначення судової експертизи у справі 29.10.2025 на підставі ч.1 ст.99 ГПК України, оскільки в матеріалах справи був відсутній оригінал Додаткової угоди №3 для встановлення автентичності підпису в графі «від постачальника».

11.02.2026 представником позивача подано заперечення (вх.№01-04/1276/26) на клопотання відповідача про призначення судової експертизи, у яких зазначено, що:

- на стадії розгляду справи судом першої інстанції відповідач заявив клопотання про призначення судової експертизи у справі лише 03.12.2025 після закриття підготовчого провадження, суд підставно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи;

-на стадії апеляційного розгляду справи призначення судової експертизи фактично означає створення нового доказу, а не перевірку наявних, що суперечить правовій природі апеляційного перегляду рішення та порушує принци процесуальної стадійності;

-на думку позивача, відповідачем не доведено жодної винятковості свого клопотання щодо неможливості подання такого в суді І інстанції, відповідало б вимогам ч.2 ст.269 ГПК України, не залежало б від його волі,

- повторне клопотання відповідача про призначення судової експертизи є формою зловживання процесуальними правами відповідача;

- призначення судової експертизи судом апеляційної інстанції порушить баланс сторін, створить необґрунтовану процесуальну перевагу відповідачу, фактично означатиме новий розгляд справи, а не перевірку вже існуючого судового рішення.

У судовому засіданні 26.02.2026 представником позивача надано для огляду оригінал Додаткової Угоди №3 від 02.05.2025.

У судовому засіданні 26.02.2026 представник відповідача підтримав клопотання про призначення судової експертизи у справі.

Надавши правову оцінку доводам заяви відповідача про призначення судової експертизи у справі, суд зауважує наступне.

За приписами частини 2 статті 110 Господарського процесуального кодексу України призначення експертизи у справі є способом забезпечення доказів у справі, що здійснюється судом за заявою учасника справи.

Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотання учасникам справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Аналіз перелічених вище норм Господарського процесуального законодавства дозволяє зробити висновок про те, що судова експертиза є одним із видів доказів.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Системний аналіз частини першої статті 101 ГПК України та частини першої статті 99 ГІІК України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу у випадку, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи.

Тобто, на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами, звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду.

Подане клопотання не містить обґрунтувань неможливості самостійного отримання висновку експерта на стадії розгляду справи судом першої інстанції, без ініціювання перед судом окремого клопотання.

За змістом частини другої статті 99 ГПК України питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта.

Аналогічний правовий висновком викладено у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №910/1668/19.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Судом апеляційної оглянуто в судовому засіданні 26.02.2026 оригінал Додаткової угоди №3 від 02.05.2025 та встановлено, що крім підпису в графі «від постачальника» на примірнику Додаткової угоди міститься печатка ТОВ «Галс Агротрейд», автентичність/дійсність якої не оспорюється та не входить до питань експертного дослідження, призначення якого вимагає учасник процесу.

Крім того, матеріали справи містять інші докази, які надаватимуть суду можливість надати сукупну їх оцінку, в тому числі належності та допустимості спірної Додаткової угоди №3 від 02.05.2025 до Договору поставки №000533 від 18.11.2024 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.38-39, т.1).

Отже, відповідачем не доведено недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Суд також зауважує, що окремі процесуальні недоліки на стадії розгляду справи судом першої інстанції не можуть впливати на скасування процесуальних рішень, оскільки підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України).

Розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад господарського судочинства (п. 10 ч. 3 ст. ст. 2 ГПК України.)

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

На підставі ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Дане право кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02 травня 2013 року, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15 березня 2012 року), "Зяя проти Польщі" (заява N 45751/10).

Аналіз статті 228 ГПК України засвідчує, що зупинення провадження у справі може бути зумовлене об`єктивною необхідністю дотримання процесуальних строків розгляду справи та у випадках призначення судом експертизи також неможливістю проводити відповідні процесуальні дії, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, а тому такий захід є цілком виправданим.

Тривале безпідставне зупинення провадження у справі за відсутності підстав для призначення експертизи суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, призначення експертизи на стадії апеляційного перегляду судового рішення, за відсутності безумовно доведених підстав для вчинення такої процесуальної дії, порушуватиме розумність строків судового розгляду, що є протиправним у розумінні вищевикладених норм.

Підсумовуючи, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛС АГРОТРЕЙД» про призначення у справі № 914/2079/25 судової експертизи від 09.02.2026 (вх.№ 01-05/362/26).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 14, 73-80, 99-101, 228, 233-241, 255, 270, 281 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛС АГРОТРЕЙД» про призначення у справі № 914/2079/25 почеркознавчої судової експертизи від 09.02.2026 (вх.№ 01-05/362/26) підпису керівника на Додатковій угоді №3 від 02.05.2025 до Договору поставки №000533 від 18.11.2024 року.

2. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її оголошення 26.02.2026.

Повний текст ухвали складено 03.03.2026.

Головуючий суддя Міліціанов Р.В.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Ржепецький В.О.