РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/12420/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/12420/25

За позовом Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»

до Державного підприємства «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України

про стягнення 2875500,00 грн

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України (далі - відповідач) про стягнення 2875500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором про закупівлю №14536/1 від 28.03.2025, укладеного в рамках генерального договору поставки №14536 від 28.03.2025, у визначений договором строк не поставив узгоджений товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення попередню оплату у розмірі 2250000,00 грн, пеню у розмірі 310500,00 грн та штраф у розмірі 315000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/12420/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строки на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання у справі.

У судовому засіданні 29.01.2026, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті на 26.02.2026.

У судовому засіданні 26.02.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи і не повідомив суду про причини неявки, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за його відсутності.

При цьому, судом враховано, що частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду, направлялись судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича (Боженка), буд. 11, корп. 4.

З наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що постановлені ухвали Господарського суду міста Києва в межах справи №910/12420/25 були отримані відповідачем за адресою місцезнаходження.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з цим, у відповідності до вимог статей 178, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім, відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 26.02.2026 року, судом було здійснено розгляд справи по суті та у відповідності до частин 1, 2 статті 219 Господарського процесуального кодексу України, постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення 05.03.2026, втім учасники справи на проголошення судового рішення не з`явились.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.03.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 року між Акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі покупець) та Державним підприємством «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України (далі постачальник) було укладено генеральний договір поставки товару №14536 (далі генеральний договір), предметом якого за умовами пункту 1.1 є готовність сторін до співпраці в майбутньому на підставі результатів конкурсів та умов укладених договорів про закупівлю, що укладатимуться у відповідності до цього гендоговору за формою, визначеною у додатку №1 до цього гендоговору (далі договори про закупівлю). У порядку та на умовах, визначених результатами конкурсів та укладеними договорами про закупівлю, постачальник зобов?язується поставляти покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно з договорами про закупівлю (надалі товар), а покупець зобов?язується приймати і оплачувати належний і відповідний товар.

Відповідно до пункту 1.2 генерального договору партією товару за договором про закупівлю є кількість і асортимент товару, що визначені кожною окремою заявкою покупця за договором про закупівлю (далі заявка) чи безпосередньо в договорі про закупівлю. Надання заявки постачальнику здійснюється електронним листом на адресу: або листом на фактичну поштову адресу постачальника.

Згідно пункту 2.1 генерального договору покупець укладає договір про закупівлю відповідно до гендоговору з постачальником, який визнаний переможцем конкурсу, протягом строку дії його пропозиції та строку дії гендоговору. Договори про закупівлю є невід`ємними частинами цього гендоговору.

За умовами пунктів 2.2, 2.3 генерального договору договір про закупівлю укладається за формою, визначеною в додатку № l до цього гендоговору. Істотні умови договорів про закупівлю визначені у цьому гендоговорі, окрім умов щодо конкретного строку, місця, обсягу поставки, умов надання забезпечення виконання договору про закупівлю, ціни за одиницю товару та ціни договору про закупівлю, порядку розрахунку, що визначаються у договорі про закупівлю за результатами конкурсу (відбору). У договорі про закупівлю зазначається категорія або технічний стан товару.

Пунктом 3.1 генерального договору визначено, що ціна за одиницю товару зазначається в договорі про закупівлю та включає у себе вартість тари та упаковки товару, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються постачальником, вартість доставки товару до місця поставки, вартість страхування, завантаження, розвантаження та всі інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього гендоговору (включаючи договори про закупівлю). Ціна товару визначається в національній валюті України.

Якщо іншого не зазначено у відповідному договорі про закупівлю, розрахунок здійснюється за кожну окрему поставлену партію товару у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, після підписання видаткової накладної (далі первинний документ) на партію товару та проходження товаром (на вимогу покупця) вхідного контролю (пункт 3.7 генерального договору).

Відповідно до пункту 4.1 генерального договору постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки зазначених у відповідних договорах про закупівлю.

Згідно пункту 4.7 генерального договору передача товару від постачальника покупцю здійснюється за первинним документом.

Сторони за неналежне виконання своїх зобов`язань за гендоговором (включаючи договори про закупівлю) несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього гендоговору (пункт 5.1 генерального договору).

Пунктом 5.3 генерального договору встановлено, що у випадку порушення строку поставки товару визначеного у відповідних договорах про закупівлю, постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Крім того, у випадку порушення строків поставки товару більш ніж на 30 календарних днів покупець має право відмовитися від товару та його оплати. Також, якщо умовами гендоговору (включаючи договори про закупівлю) передбачено здійснення покупцем попередньої оплати (авансу) за товар, покупець, у разі порушення постачальником строків поставки товару більш ніж на 30 календарних днів, має право вимагати повернення раніше сплачених коштів, які постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання вимоги покупця.

За умовами пунктів 7.1, 7.2 генерального договору цей гендоговір не є попереднім договором чи договором про спільну діяльність. Саме укладення цього гендоговору не є закупівлею, не передбачає оплату покупцем товарів до/без укладення відповідного договору про закупівлю. У випадках, не врегульованих цим гендоговором та договором про закупівлю, сторони керуються чинним законодавством України.

Цей гендоговір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2026 в частині можливості укладення договорів про закупівлю, закупівлі товару у рамках гендоговору та виконання договорів про закупівлю, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань до повного виконання зобов`язань за цим гендоговором (включаючи договори про закупівлю) (пункт 6.1 генерального договору).

На виконання умов пунктів 2.1, 2.2 та 2.3 генерального договору, між Акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», як покупцем, та Державним підприємством «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України, як постачальником, було укладено договір про закупівлю №14536/1 від 28.03.2025 у рамках генерального договору поставки від 28.03.2025 №14530 (далі договір), пунктом 1 якого сторони погодили, що постачальник зобов`язується передати у встановлений строк (строки) наступний товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну: Круг 45-г/к-ХН60МЮВТ-ВД (ЭП539-ВД) ТУ 14-1-223-72, г/о, н/д, обт., у кількості 1500 кг, ціною без ПДВ 2500,00 грн, на загальну суму 4500000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 2 договору загальна сума (ціна) цього договору становить: без ПДВ 3750000,00 грн (три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч гривень, 00 копійок), ПДВ 750000,00 грн (сімсот п`ятдесят тисяч гривень, 00 копійок), разом з ПДВ 4500000,00 грн (чотири мільйони п`ятсот тисяч гривень, 00 копійок).

Пунктами 3, 4 та 5 договору визначено код предмета закупівлі за цим договором за ДК 021:2015: 14720000-4 «Алюміній, нікель, скандій, титан і ванадій». Ідентифікатор (номер) закупівлі за цим договором: Аналіз цін №33839 від 03.03.2025. Технічний стан товару: нова продукція, яка не була у використанні і виготовлена не раніше 2025 року.

За умовами пункту 7 договору оплата товару здійснюється наступним чином: передоплата у розмірі 30% від ціни договору здійснюється «покупцем» протягом 5 (п`ять) банківських днів від дати отримання рахунку «постачальника» на оплату. «Постачальник» зобов`язаний надати «покупцю» рахунок протягом 2-х банківських днів з дати підписання договору; остаточний розрахунок за фактично поставлений товар здійснюється «покупцем» в строк не пізніше 15 (п`ятнадцять) банківських днів від дати поставки товару на склад «покупця» і здійснення «постачальником» реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також після проходження вхідного контролю якості «покупця».

Згідно пункту 8 договору «постачальник» зобов`язаний поставити товар не пізніше 45 (сорок п`ять) робочих днів з дати здійснення покупцем передоплати на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 10 договору «постачальник» зобов`язується поставити товар на умовах поставки DDP, склад «покупця» (м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 42а), відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2020 року.

Цей Договір є невід`ємною частиною гендоговору. Даний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2025. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним договором (пункти 15, 16 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору було сплачено на користь відповідача передплату у розмірі 2250000,00 грн з ПДВ, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №1980 від 04.04.2025, з призначенням платежу: «Оплата за круги зі сплаву ЭП539-ВД ф45мм.Згідно рахунку №РФ-64 від 30.03.2025, дог. № 14536/1 від 28.03.25. в т.ч. ПДВ 375000,00 грн.».

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо передоплати.

Отже, з урахуванням дати сплати позивачем коштів та пункту 8 договору, відповідач мав поставити погоджений товар в строк до 06.07.2025 (включно).

Листом №124/03ц від 26.03.2025 Державне підприємство «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України повідомило позивача про те, що круглий прокат з жароміцного сплаву на нікелевій основі ХН75МБТЮ (ЭИ602) згідно генеральному договору 14536/2 та 14536/1 ХН60МЮ-ВТ (ЭП539) почали виготовляти з метою пришвидшення строків поставки.

Повідомленням №09-226 від 07.04.2025 року Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» просило відповідача, з метою планування власних графіків виробництва, повідомити строки поставки сплавів, зокрема, ХН60МЮВТ-ВД (ЭП539-ВД) по договору про закупівлю №14536/1.

25.04.2025 року позивач звернувся до відповідача з листом №09-2161, у якому просив повідомити стан виконання замовлення та прогнозовані терміни забезпечення.

13.05.2025 року Державне підприємство «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України листом №0184/06ц повідомило, що відбулося руйнування плавильно-прокатної ділянки, строки виконання договору №14536/1 від 28.03.2025 будуть 10 липня 2025 року та повідомило про готовність передачі на випробування зразків 20.06.2025.

16.05.2025 року Державне підприємство «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України листом №0132/05ц повідомило, що виконання договору №14536/1 від 28.03.2025 буде в серпні 2025 року.

Повідомленням №09-316 від 20.05.2025 року Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» просило відповідача терміново розпочати виробництво сплавів, зокрема, ХН60МЮВТ-ВД (ЭП539-ВД), а у разі неможливості виконання замовлення в узгоджений строк своєчасно повідомити про розірвання договорів шляхом оформлення додаткових угод та повернути авансовий платіж.

26.05.2025 року Державне підприємство «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України листом №0144/05ц повідомило, що виконання договору №14536/1 від 28.03.2025 буде 10 липня 2025 року.

Повідомленням №09-370 від 09.06.2025 року Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» просило відповідача прискорити поставку товару до 20.06.2025.

Повідомленням №09-381 від 16.06.2025 року Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» засвідчило готовність прийняти зразок для випробувань марки ХН60МЮВТ-ВД (ЭП539-ВД) за договором №14536/1 від 28.03.2025 20.06.2025 у кількості 75 кг.

27.06.2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією №10-3058 щодо поставки товару за договором про закупівлю №14536/1 від 28.03.2025, у якій просив поставити товар у строк протягом 3 календарних днів з дня отримання претензії та сплатити штрафні санкції згідно пункту 5.3 генерального договору.

Повідомленням №09-496 від 29.07.2025 року Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» просило відповідача повідомити терміни поставки за договором №14536/1 від 28.03.2025.

Повідомленням №09-521 від 05.08.2025 року Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» просило відповідача повідомити терміни поставки за договором №14536/1 від 28.03.2025.

Однак, відповідач так і не поставив обумовлений договором про закупівлю №14530/1 від 28.03.2025 товару у встановлений строк.

15.08.2025 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №10-4017 про повернення раніше сплачених коштів (попередньої оплати) у розмірі 2250000,00 грн за договором про закупівлю №14536/1 від 28.03.2025 та повідомленням про відмову від товару та його оплати, у якій позивач відмовився від поставки товару та просив повернути попередню оплату у розмірі 2250000,00 грн.

Крім того, 15.08.2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією №10-4016 про сплату штрафних санкцій за договором про закупівлю №14536/1 від 28.03.2025, у якій просив на підставі пункту 5.3 генерального договору сплатити пеню у розмірі 310500,00 грн та штраф у розмірі 315000,00 грн.

Втім, відповідач відповіді на вимогу та претензії не надав, товар не поставив, як і не повернув суму попередньої оплати у розмірі 2250000,00 грн, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було сплачено на користь відповідача передплату у розмірі 2250000,00 грн з ПДВ, згідно платіжної інструкції №1980 від 04.04.2025.

Відтак, за умовами пункту 8 договору, враховуючи дату сплати коштів (передоплати), відповідач мав поставити погоджений товар в строк до 06.07.2025 (включно), втім поставку не здійснив.

Згідно статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

У даному випадку, судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, сплачених за непоставлений товар.

Втім, станом на момент розгляду спору, відповідач ані взяті на себе зобов`язання з поставки товару, ані повернення попередньої оплати вартості товару не здійснив.

Тоді як, в силу приписів ст. 193 Господарського кодексу України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, отримавши як попередню оплату, грошові кошти у розмірі 2250000,00 грн, не надав доказів виконання свого зобов`язання щодо поставки товару на вказану суму, як і не надав доказів повернення коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 2250000,00 грн попередньої оплати за непоставлений товар.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтями 626, 627 вказаного Кодексу передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Отже, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 5.1 генерального договору сторони погодили, що за неналежне виконання своїх зобов`язань за гендоговором (включаючи договори про закупівлю) несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього гендоговору.

Відповідно до пункту 5.3 генерального договору у випадку порушення строку поставки товару визначеного у відповідних договорах про закупівлю, постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Крім того, у випадку порушення строків поставки товару більш ніж на 30 календарних днів покупець має право відмовитися від товару та його оплати. Також, якщо умовами гендоговору (включаючи договори про закупівлю) передбачено здійснення покупцем попередньої оплати (авансу) за товар, покупець, у разі порушення постачальником строків поставки товару більш ніж на 30 календарних днів, має право вимагати повернення раніше сплачених коштів, які постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання вимоги покупця.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення поставки товару, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та пункту 7.4 договору позивачем нараховано і заявлено до стягнення пеню в розмірі 310500,00 грн за період з 07.06.2025 по 14.08.2025 (включно) та 315000,00 грн штрафу за період за прострочення поставки товару понад 30 днів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» до Державного підприємства «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України про стягнення 2875500,00 грн задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Науково-технологічний центр «Патон-Вірменія» Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України (03680, м. Київ, вул. Боженка, буд. 11, корпус 4; ідентифікаційний код 31566521) на користь Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (54018, Миколаївська обл., м. Миколаїв, пр. Богоявленський, будинок 42а; ідентифікаційний код 31821381) основний борг у розмірі 2250000 (два мільйона двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 310500 (триста десять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., штраф у розмірі 315000 (триста п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 34506 (тридцять чотири тисячі п`ятсот шість) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2025.

СуддяТ.В. Васильченко