РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/818/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Шмаюн Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, у якій

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АНДАР",

відповідач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Щедрий коровай",

про стягнення 73 359,56 грн штрафу,

за участю представника відповідача Дениса Т. Д.,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. Предметом позову є вимога про стягнення з відповідача 73 359,56 грн штрафу, нарахованого у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань щодо оплати поставленого товару за договором поставки від 10.10.2024.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Склад суду.

Для розгляду цієї справи згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 було визначено суддю Стефанів Т.В.

У зв`язку із призначенням судді Стефанів Т. В. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду відповідно до ст. 32 ГПК України здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи і визначено для розгляду справи суддю Малєєву О. В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026).

2.2. Закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Первісно предметом позову була вимога про стягнення 317 891,44 грн, з яких 244 531,88 грн - заборгованість за договором поставки від 10.10.2024, 73 359,56 грн - штраф. Відповідач після відкриття провадження у справі повністю погасив основну заборгованість за договором поставки у розмірі 244 531,88 грн. Згідно з ухвалою суду від 12.03.2026 провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 244 531,88 грн закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2.3. Участь представників сторін у судових засіданнях.

Позивач разом з позовною заявою подав клопотання від 01.07.2025 (вх. № 1336/25) про здійснення розгляду справи без участі його представника за наявними матеріалами.

3. Зміст заяв по суті справи.

3.1. Позовна заява від 01.07.2025 (вх. № 5976/25).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов договору поставки від 10.10.2024 поставив відповідачу товар, однак відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати належним чином не виконав. За прострочення платежу відповідно до умов договору позивач нарахував штраф у розмірі 30% від суми боргу, що становить 73 359,56 грн. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 509, 526, 549, 712 ЦК України, ст. 193, 230, 231, 265 ГК України.

3.2. Заява відповідача від 23.11.2025 (вх. № 19143/25).

Відповідач повідомив про повне погашення основного боргу та просив суд відмовити у стягненні штрафу або зменшити його розмір до 1 000 грн. Вказав, що причиною порушення зобов`язання були розрахунки з державою, яка невчасно виплачувала кошти відповідачу. Зазначив, що ТОВ "Щедрий коровай" має статус критично важливого підприємства і стягнення надмірних штрафних санкцій поставить підприємство у складне становище, оскільки на ці кошти потрібно заправити автомобілі для доставки хліба на військові підприємства, у садочки, школи тощо. Посилається на добровільне усунення порушення (повну сплату основної заборгованості), відсутність доведених збитків у позивача, а також застосування принципів розумності та справедливості.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АНДАР" як постачальником та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Щедрий коровай" як покупцем 10.10.2024 було укладено договір поставки (далі - Договір).

Умови Договору такі.

п. 1.1. Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність ПОКУПЦЯ чай, каву та інший товар в асортименті (надалі товари), а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору товар.

п. 4.1. Товар поставляється партіями протягом 5 днів з дати подачі заявки покупця.

п. 5.2. Розрахунки за поставлений товар, здійснюються як у готівковій, так у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 днів з моменту отримання товару.

п. 6.1. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару і супровідних документів покупцю.

п. 9.1. Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє один рік.

п. 10.1. За порушення умов даного договору винна сторона несе відповідальність у порядку, передбаченому чинним законодавством.

п. 10.3. Покупець за даним договором несе таку відповідальність:

за несвоєчасну оплату покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 1% від не перерахованої суми за кожний день прострочення платежу;

за несвоєчасну оплату ПОКУПЕЦЬ сплачує ПОСТАЧАЛЬНИКУ штраф у розмірі 30% від вартості отриманого товару.

п. 10.4. Виплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання обов`язків.

п. 10.5. За домовленістю між сторонами цього договору загальний строк позовної давності для стягнення неустойки встановлюється тривалістю у три роки.

4.2. Позивач в період з 03.12.2024 до 31.03.2025 поставив відповідачу товар на загальну суму 620 473,81 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними (далі - ТТН), зокрема:

№ 458 від 03.12.2024 на суму 36 480,07 грн та ТТН № 458 від 03.12.2024;

№ 471 від 06.12.2024 на суму 33 645,97 грн та ТТН № 471 від 06.12.2024;

№ 476 від 10.12.2024 на суму 25 675,95 грн та ТТН № 476 від 10.12.2024;

№ 488 від 13.12.2024 на суму 29 681,95 грн та ТТН № 488 від 13.12.2024;

№ 490 від 17.12.2024 на суму 33 860,05 грн та ТТН № 490 від 17.12.2024;

№ 498 від 20.12.2024 на суму 29 279,95 грн та ТТН № 498 від 20.12.2024;

№ 505 від 24.12.2024 на суму 30 227,95 грн та ТТН № 505 від 24.12.2024;

№ 509 від 27.12.2024 на суму 16 289,98 грн та ТТН № 509 від 27.12.2024;

№ 511 від 31.12.2024 на суму 29 375,95 грн та ТТН № 511 від 31.12.2024;

№ 5 від 03.01.2025 на суму 14 939,98 грн та ТТН № 5 від 03.01.2025;

№ 18 від 10.01.2025 на суму 13 619,98 грн та ТТН № 18 від 10.01.2025;

№ 32 від 21.01.2025 на суму 28 703,95 грн та ТТН № 32 від 21.01.2025;

№ 43 від 24.01.2025 на суму 23 433,97 грн та ТТН № 43 від 24.01.2025;

№ 58 від 04.02.2025 на суму 26 548,00 грн та ТТН № 58 від 04.02.2025;

№ 85 від 14.02.2025 на суму 29 601,97 грн та ТТН № 85 від 14.02.2025;

№ 112 від 28.02.2025 на суму 41 795,95 грн та ТТН № 112 від 28.02.2025;

№ 130 від 07.03.2025 на суму 38 764,13 грн та ТТН № 130 від 07.03.2025;

№ 137 від 14.03.2025 на суму 36 240,05 грн та ТТН № 137 від 14.03.2025.

Крім того станом на 01.12.2024 за відповідачем рахувалась заборгованість (початкове сальдо) у розмірі 131 261,96 грн.

Відповідач за поставлений товар сплатив 487 203,89 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2024 до 01.04.2025.

Крім того відповідач 03.06.2025 сплатив за поставлений товар 20 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 326.

4.3. На час звернення з позовом до суду відповідач не здійснив оплату отриманого товару на суму 244 531,88 грн.

4.4. Під час розгляду справи відповідач у повному обсязі погасив вказану основну заборгованість.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні спору суд керується приписами ГК України, які були чинні на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

5.2. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Як передбачено в ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до наведеного Договір від 10.10.2024 є договором поставки.

5.3. На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України).

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.4. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 4.2. Договору встановлено строк оплати товару - 7 днів з моменту його отримання.

5.5. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідач оплату товару на суму 244 531,88 грн здійснив із простроченням.

5.6. За приписами ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. В ч. 4 ст. 231 ГК України визначено, що санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

ЦК України також передбачає сплату неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання в розмірі, встановленому договором (ст. 549, 551).

Позивач за прострочення виконання зобов`язання згідно з п. 10.3 Договору нарахував штраф у розмірі 30% від суми боргу, що становить 73 359,56 грн.

Суд перевірив розрахунок і встановив, що він є арифметично та методологічно правильним.

5.7. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій суд враховує те, що завданням неустойки є стимулювання боржника до виконання зобов`язання. Вона має компенсаційний, а не каральний характер і не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника або джерело отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (аналогічний висновок викладено в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі № 7-рп/2013).

Відповідно до ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо вони надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. При цьому закон не вимагає обов`язкової наявності одночасно всіх умов для зменшення неустойки, достатньою може бути наявність лише однієї з них (постанови Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 467/1346/15-ц, від 26.09.2018 у справі № 752/15421/17).

Як зазначила об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, вирішення питання про зменшення неустойки є дискреційним повноваженням суду, яке реалізується з огляду на конкретні обставини справи за внутрішнім переконанням відповідно до ст. 86 ГПК України (постанова від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22).

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, суд вважає наявними виняткові підстави для зменшення штрафу у цій справі, виходячи з такого.

1) Повне виконання основного зобов`язання. Відповідач добровільно та в повному обсязі погасив основну заборгованість (244 531,88 грн) після відкриття провадження у справі, що свідчить про усунення порушення та його добросовісність.

2) Наявність у відповідача статусу критично важливого підприємства (наказ Івано-Франківської ОДА від 24.01.2025 № 19).

3) Недоведеність наявності збитків у позивача.

Позивач не надав належних і допустимих доказів того, що несвоєчасна оплата товару завдала йому реальних майнових збитків чи призвела до безповоротних негативних наслідків для його господарської діяльності.

4) Неспівмірність санкції з сумою основного боргу.

Заявлений до стягнення штраф (73 359,56 грн) становить 30%, тобто майже третину від загальної суми основного боргу (244 531,88 грн). Таке співвідношення розміру неустойки до суми простроченого зобов`язання є вочевидь непропорційним до наслідків правопорушення. За умови повного розрахунку відповідача за товар, стягнення штрафу в такому обсязі втрачає свій компенсаційний характер, перетворюючись на міру покарання (каральну санкцію) та джерело невиправданого збагачення кредитора, що істотно порушує баланс майнових інтересів сторін.

З огляду на встановлені обставини справи, принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафу на 50% до 36 679,78 грн.

Водночас суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності зменшення штрафу до 1 000 грн, оскільки таке безпідставне та надмірне зменшення нівелює правове значення договірної відповідальності та порушує принцип обов`язковості виконання договору.

6. Висновки суду.

6.1. Враховуючи викладене, позов належить задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 36 679,78 грн штрафу, у стягненні 36 679,78 грн штрафу належить відмовити.

7. Судові витрати.

7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. Позивач як судові витрати визначив тільки судовий збір.

Відповідно приписів ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 1 100,39 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 253, 256, 257 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Щедрий коровай" (77111, Івано-Франківська обл., місто Бурштин(з), вул. Калуська, будинок 6-і, ідентифікаційний код 43776463) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АНДАР" (Чернівецька обл., Чернівецький р-н, місто Чернівці, вул. Криворучка Ореста, будинок 83, ідентифікаційний код 39851282) 36 679,78 грн (тридцять шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок) штрафу, а також 1 100,39 грн (одну тисячу сто гривень тридцять дев`ять копійок) судового збору.

Відмовити в позові в частині стягнення 36 679,78 грн штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.03.2026.

Суддя О. В. Малєєва