ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 березня 2026 року м.Черкаси справа № 925/518/25
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" від 03.03.2026 (вх.суду №3576/26 від 03.03.2026) про виправлення описки, допущеної у судовому рішенні у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд", м.Львів, вул.Стрийська,86В, кв.1
до Комунального підприємства "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради", м.Черкаси, вул.Смілянська,168
про стягнення 1854680,39 грн заборгованості по спожитій електроенергії за про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,
без участі повноважних представників сторін,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Комунального підприємства "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради" з вимогами про стягнення 1854680,39 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 24.12.2024 №12/2024 за період з листопада 2024 року до лютого 2025 року, та відшкодування судових витрат.
Рішенням суду від 02.03.2026 позов задоволено частково; присуджено до стягнення відповідача на користь позивача 1359068,37 грн основного боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу від 24.12.2024 №12/2024 та 20386,03 грн судового збору.

03.03.2026 за вх.№3576/26 до суду надійшла заява позивача від 03.03.2026 про виправлення арифметичної описки, допущеної в рішенні від 02.03.2026, мотивована неврахуванням судом при підрахунку основної суми боргу здійсненої позивачем поставки електричної енергії за листопад 2024 року відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №РН0006118 на суму 402231,84 грн (рахунок-фактура №СФ-00006118).

Ухвалою суду від 05.03.2026 судом за власної ініціативи призначено судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у справі.

Сторони були належним чином повідомлені про місце розгляду справи, однак участі представників у судове засідання не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до справи вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Ухвалюючи рішення від 05.03.2026, суд встановив, що:

позивачем на виконання умов договорів постачання електроенергії від 29.11.2024 №11/2024 та від 24.12.2024 №12/2024 здійснено поставку відповідачу товару (електроенергії) в період з листопада 2024 року до лютого 2025 року на загальну суму 3008999,31 грн, окремими партіями з видачею відповідних рахунків на оплату. Суд зазначив, що факт поставки товару підтверджується: актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006291 за листопад 2024 на суму 398883,17 грн (з ПДВ) (а.с.21), рахунок-фактура №СФ-00006291 (а.с.159 зворот, 181); актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006272 за грудень 2024 на суму 799471,24 грн (з ПДВ) (а.с.23), рахунок-фактура №СФ-0006272 (а.с.157, 176); актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000488 за січень 2025 на суму 35964,51 грн (з ПДВ) (а.с.25) , рахунок-фактура №СФ-0000488 (а.с.157 зворот, 177); актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000491 за січень 2025 на суму 1389153,73 грн (з ПДВ) (а.с.26), рахунок-фактура №СФ-0000491 (а.с.158, 178); актом приймання-передачі електричної енергії №РН0000964 за лютий 2025 на суму 465526,66 грн (з ПДВ) (а.с.28), рахунок-фактура №СФ-0000964 (а.с.158 зворот, 179);

за поставлену та спожиту активну електроенергію відповідач розрахувався частково в сумі 1649930,94 грн (а.с.126-127), що враховано в розрахунках позивачем при зверненні із позовом;

строк виконання грошового зобов`язання відповідачем є таким, що настав;

невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.5.5 та п.5.8 договорів поставки електроенергії є правовою підставою для стягнення на користь позивача суми основного боргу (1359068,37 грн) у примусовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги частково у вказаній сумі, суд зазначив, що позивачем заявлено до стягнення 1854680,39 грн, хоча згідно з математичним розрахунком заборгованість складає 1359068,37 грн, що є предметом спору.

У заяві від 03.03.2026 (вх.суду №3576/26 від 03.03.3026) позивач вказав, що в рішенні від 05.03.2026 судом при підрахунку основної суми боргу, яка підлягає до стягнення, не враховано об`єм здійсненої позивачем поставки електричної енергії за листопад 2024 року відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №РН0006118 на суму 402231,84 грн (рахунок-фактура №СФ-00006118) і рішення судом в цій частині не прийнято.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відносно позовної вимоги про стягнення заборгованості за поставлену у листопаді 2024 року електричну енергію на суму 402231,84 грн, з приводу якої позивачем подано у справу докази акт приймання-передачі електричної енергії №РН0006118 (а.с.121), рахунок-фактура №СФ-00006118 (а.с.180), а також надано пояснення (зокрема у заяві про уточнення позовних вимог від 03.11.2025 №29/10-01 (вх.суду №16137/25 від 29.10.2025 та у судових засіданнях представником), - судове рішення ухвалено не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Аналіз положень ст.244 Господарського процесуального кодексу України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, яка може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки.

Частина перша статті 244 Господарського процесуального кодексу містить диспозитивну норму щодо права суду з власної ініціативи, або за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення.

Так, суд в ході розгляду даної справи дослідив подані позивачем докази та заслухав пояснення представників щодо обставин поставки у листопаді 2024 року електричної енергії на суму 402231,84 грн, однак не зазначив в мотивувальній частині рішення акт приймання-передачі електричної енергії №РН0006118 (а.с.121) та рахунок-фактуру №СФ-00006118 (а.с.180) на вказану суму, у зв`язку з чим при розрахунку загальної суми поставки у період з листопада 2024 року до лютого 2025 року електричної енергії замість правильної суми 3491231,15 грн, неправильно визначив суму 3008999,31 грн.

Вказане, в свою чергу, вплинуло на:

розрахунок суми заборгованості, яка підлягає примусовому стягненню з відповідача. З огляду на викладене, а також враховуючи проведення часткового розрахунку за поставлену та спожиту активну електроенергію в сумі 1649930,94 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу 1841300,21 грн;

розрахунок суми судових витрат, які відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на часткове задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відтак, покладено на відповідача та стягнути на користь позивача в загальній сумі 27619,50 грн судового збору.

Враховуючи, що додаткове рішення не може змінювати суть основного рішення, а лише доповнює його, суд дійшов висновку, що наведені вище обставини є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача 402231,84 грн за поставлену у листопаді 2024 року електричну енергію, що підтверджується актом приймання-передачі електричної енергії №РН0006118 та рахунком-фактурою №СФ-00006118, а також 7233,47 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання позивача про виправлення описки залишити без задоволення.

Стягнути з Комунального підприємства "Аеропорт Черкаси Черкаської обласної ради" (м.Черкаси, вул.Смілянська,168, , номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" (м.Львів, вул.Стрийська,86В, кв.1, , номер рахунку в банку невідомий) 402231,84 грн основного боргу за поставлену в листопаді 2024 електроенергію та 7233,47 грн судового збору.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено і підписано 13.03.2026.

Суддя Г.М.Скиба