СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Харків Справа № 922/3196/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І. , суддя Хачатрян В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» (вх. №2643) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/3196/25

за позовом Харківської міської ради, м.Харків

до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод», м.Харків

про стягнення коштів 222 230,15 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» про стягнення 222 230,15 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за адресою просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати, а тому Харківська міська рада вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення заборгованості за договором оренди землі від 29.12.2021 б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022 у сумі 222 230,15 грн.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, ні в установлений судом першої інстанції строк, ні станом на день прийняття рішення від 20.11.2025 не подав відзиву на позовну заяву.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/3196/25 позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» на користь Харківської міської ради 222 230 грн 15 коп заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 № б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022 та витрати по сплаті судового збору 3 333 грн 45 коп.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт наявності у відповідача заборгованості у сумі 222 230,15 грн зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 № б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022; відповідачем позовні вимоги не спростовані, а відтак позов підлягає задоволенню.

Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод» з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що арифметичні розрахунки виконані судом першої інстанції неправильно, а розмір заборгованості ПрАТ «ХТЗ», зазначений позивачем у позовній заяві, не відповідає дійсному стану розрахунків.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/3196/25. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/3196/25 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Позивачу встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч. 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові. Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3196/25.

08.01.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3196/25.

У встановлений судом апеляційної інстанції строк позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

На підставі рішення 9 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 22.12.2021 №244/21 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в користування фізичним та юридичним особам» 29.12.2021 між Харківською міською радою (надалі-позивач, орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Харківський тракторний завод» (надалі-відповідач, орендар) було укладено договір оренди землі № б/н (номер запису про інше речове право: 46004023 від 29.12.2021).

Відповідно до умов вищезазначеного договору Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод» приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 7,1185 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові (кадастровий номер :02:001:0018).

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 139 174 435 грн.

Згідно з п. 9 Договору орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно в грошовій формі на рахунок Державного казначейства України у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному територіальному органі Державної фіскальної служби України за місцем розташування земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну ділянку за рік становить: - на період будівництва та реконструкції 1,8%; - на період експлуатації 2,4% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 10 Договору встановлено, що у подальшому Орендар самостійно здійснює обчислення орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених відповідно до законодавства.

Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками за місцем розташування земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. (п.11).

Платіжне доручення або квитанція мають містити обов`язкову інформацію про номер державної реєстрації договору оренди земельної ділянки або/та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, за яку справляється плата, та строк, за який здійснюється платіж (п.12).

Відповідно до п.15 Договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва, реконструкції та експлуатації будівель та споруд.

Згідно п.16 Договору цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; код КВЦПЗ - (11.02) розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Об`єкт за договором оренди землі вважається повернутим Орендодавцеві з моменту державної реєстрації припинення права оренди. (п.18 Договору).

Пунктом 25 Договору встановлено, що Орендодавець має право вимагати, зокрема, своєчасне внесення орендної плати.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

а) взаємною згодою сторін;

б) рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною за: обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.35 Договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.04.2025 № 8102/5/20-40-04-16-10, ПрАТ «Харківський тракторний завод» обліковується платником орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0018 загальною площею 7,1185 га та за вказану земельну ділянку сплачено: за період 29.12.2021-31.12.2021 - 20 202,74 грн, за 2022 - 208 761,65 грн орендної плати.

Як зазначає позивач, у відповідача наявна заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові, відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 № б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022, яка складає 222 230,15 грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням господарського суду позовні вимоги Харківської міської ради задоволено повністю, що стало підставою для звернення відповідача до апеляційного суду за скаргою.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.

Предметом судового розгляду даної справи є вимога Харківської міської ради про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022.

Підставою позовних вимог є порушення відповідачем умов договору оренди землі від 29.12.2021 б/н, а саме: відповідачем не внесено орендну плату за період з 29.12.2021 по 28.02.2022 у розмірі 222 230,15 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 наведеного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Частиною 2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частиною 3 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-IX визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна (ч.2).

У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно (ч. 3).

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності (ч.4)

Відповідно до п. 7 Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затв. постановою КМУ від 28.04.2021 № 630, Розмір орендної плати за базовий місяць оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна визначається за формулою:

Опл. міс. = Опл : 12,

де Опл - розмір річної орендної плати, гривень; Опл.міс. - розмір місячної орендної плати, гривень.

У разі коли між датою визначення орендної плати за базовий місяць і датою підписання акта приймання-передачі майна минуло більше ніж один повний календарний місяць, розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць.

Відповідно до ст. 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Положеннями пункту 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: за 2021 рік - 1,1 для земель несільськогосподарського призначення; за 2022 рік - 1,15 для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь).

Відповідно до статті 1 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

Відповідно до наказу Держкомстату «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін» від 27.07.2007 №265 індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Інформація про індекси споживчих цін (індекси інфляції) за відповідні роки розміщена на сайті Державної служби статистики України http://www.ukrstat.gov.ua.

За даними Державної служби статистики України в період з грудня 2021 року по лютий 2022 року індекси інфляції за кожен місяць становили: грудень 2021 року - 100,6 %, січень 2022 року - 101,3 %, лютий 2022 року - 101,6 %.

За розрахунками суду першої інстанції розмір орендної плати, яку повинен був сплатити орендар відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 б/н з урахуванням індексів інфляції за період з 29.12.2021 по 28.02.2022 складає 222 230,15 грн.

Ураховуючи, що відповідач своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості за договором оренди землі від 29.12.2021 в повному обсязі не виконав, суму заборгованості у розмірі 222 230,15 грн не сплатив, доказів протилежного відповідач суду не надав, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 222 230,15 грн зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 № б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022 є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Ознайомившись з відповідними документами апеляційний суд вважає, що позивач надав достатню кількість доказів, що підтверджують наявність у Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» заборгованості у сумі 222 230,15 грн зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 № б/н, за період з 29.12.2021 по 28.02.2022.

Проте, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду звертає увагу на наступне.

У позовній заяві Харківська міська рада додає таблицю із різницею сплаченої відповідачем орендної плати за період з 29.12.2021 по 28.02.2022, яка має наступний зміст:

ПеріодРозмір орендної плати за період, грнРозмір фактично сплаченої орендної плати, грнРізниця, грн
29.12.2021-31.12.202120 202,7420 202,740,00
01.01.2022-31.12.2021222 230,150,00222 230,15
Разом242 432,8920 202,74222 230,15

Як вбачається зі змісту таблиці відповідачем за період 29.12.2021 31.12.2021 було сплачено орендну плату у розмірі 20 202,74, що підтверджується листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській від 14.04.2025 № 8102/5/20-40-04-16-10.

Отже, у відповідача відсутня заборгованість за період з 29.12.2021 31.12.2021.

Натомість позивач заявляє про стягнення заборгованості в період з 29.12.2021 по 28.02.2022.

Проте, апеляційний суд вважає, що позивачем зроблено описку, оскільки заявлені позовні вимоги стягуються саме за період з 01.01.2022 28.02.2022, оскільки позивач підтвердив факт сплати відповідачем заборгованості за останні три дні 2021 року.

Суд першої інстанції не звернув увагу на зазначену помилку та стягнув з відповідача заборгованість за період з 29.12.2021 по 28.02.2022.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказане у рішенні суду першої інстанції стягнення заборгованості у розмірі 222 230,15 грн за період з 29.12.2021 по 28.02.2022 є технічною опискою (помилковим посиланням), яка не вплинула на повноту встановлення обставин справи, правильність правової оцінки доказів та законність ухваленого рішення, а відтак не може бути підставою для його скасування або зміни.

Таким чином, стягненню підлягає заборгованість, що виникла у період з 01.01.2022 по 28.02.2022.

Під час перевірки нарахованої позивачем суми боргу апеляційний суд виявив, що суд першої інстанції посилався на Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затв. постановою КМУ від 04.10.1996 №786, яка втратила чинність 19.06.2021 на підставі постанови КМУ від 28.04.2021 №630, а тому норми зазначеної методики не застосовуються до спірних правовідносин.

Натомість підлягає застосуванню Методика розрахунку орендної плати за державне майно, затв. постановою КМУ від 28.04.2021 № 630.

Здійснивши перерахунок нарахованої позивачем суми боргу, апеляційний суд виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 139 174 435 грн.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно в грошовій формі на рахунок Державного казначейства України у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному територіальному органі Державної фіскальної служби України за місцем розташування земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну ділянку за рік становить: - на період будівництва та реконструкції 1,8%; - на період експлуатації 2,4% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, розмір річної орендної плати за земельну ділянку становить 2 505 139,83 грн (1,8% від нормативної грошової оцінки), а розмір місячної орендної плати - 2 505 139,83 грн * 1,1 (індексація НГО за 2021 рік) : 12 = 229 637,82 грн.

Таким чином, виходячи з установленого договором порядку визначення орендної плати, нормативної грошової оцінки земельної ділянки та застосування відповідного коефіцієнта індексації, апеляційний суд дійшов висновку про правильність визначення розміру місячної орендної плати, яка підлягала сплаті відповідачем у спірний період.

Враховуючи, що відповідач доказів сплати орендної плати за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 суду не надав, обов`язок зі сплати відповідних платежів належним чином не виконав, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у заявленому позивачем розмірі - 222 230,15 грн.

Разом з тим, як вказує апелянт, співставлення даних з розміру нарахованої відповідачу та сплаченої останнім орендної плати за спірний період дає підстави зробити висновок про те, що за період з 29.12.2021 по 31.12.2021 у відповідача відсутня заборгованість.

Апеляційний судом вже було розглянуте зазначене твердження вище, а тому колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо відсутності у відповідача заборгованості за період з 29.12.2021 по 31.12.2021.

Також апелянт вважає, що за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 заборгованість становить 13 468,50 грн = 222 230,15 грн - 208 761,65 грн.

Оскільки позивачем надано лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській від 14.04.2025 № 8102/5/20-40-04-16-10, в якому міститься інформація про те, що відповідач за 2022 рік сплатив заборгованість 208 761,65, то фактично відповідачу лишається доплатити 13 468,50 грн.

Колегія суддів критично ставиться до даних доводів з огляду на таке.

Посилання апелянта на лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.04.2025 № 8102/5/20-40-04-16-10 не може бути прийняте судом як належний доказ погашення заборгованості у вказаний період, оскільки зазначений лист містить лише узагальнену інформацію щодо загального розміру сплаченої відповідачем орендної плати за 2022 рік та не дає можливості встановити, за який саме період або місяць 2022 року були здійснені відповідні платежі.

Водночас апелянтом не подано жодних первинних платіжних документів, зокрема платіжних доручень чи інших доказів, які б підтверджували перерахування орендної плати саме за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 відповідно до умов договору оренди землі від 29.12.2021 № б/н.

Тобто, апелянтом не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт сплати відповідачем орендної плати за договором оренди землі від 29.12.2021 № б/н саме за спірний період з 01.01.2022 по 28.02.2022.

За положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторона, яка подає доказ на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, здійснює це саме таким чином, щоб поданий нею доказ був належним, тобто вказує, для доведення яких саме належних до предмету доказування обставин сторона подає цей доказ, або стверджує про обставини і посилається при цьому на доказ існування цих обставин.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21).

Оскільки апелянтом не спростована наявність заборгованості за Договором від 29.12.2021 № б/н у період з 01.01.2022 по 28.02.2022, а також, відсутні докази, які б свідчили про погашення відповідачем наявної заборгованості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем було порушено умови договору оренди 29.12.2021 № б/н в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, а тому вимога про стягнення заборгованості за орендну плату за договором Договором від 29.12.2021 № б/н у розмірі 222 230,15 грн є обґрунтованою.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутність в матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, а також доказів, які свідчили про сплату орендної плати у належному розмірі за користування земельною ділянкою по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 29.12.2021 б/н, за період з 01.01.2022 по 28.02.2022., колегія суддів доходить висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати в сумі 222 230,15 грн.

Разом з тим апеляційний суд ще раз зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що заборгованість відсутня за період 29.12.2021 31.12.2021, оскільки відповідна сума орендної плати була сплачена відповідачем. Водночас зазначена обставина не впливає на правильність висновку суду щодо наявності заборгованості у сумі 222 230,15 грн, яка фактично сформувалася за період з 01.01.2022 по 28.02.2022. Помилкове зазначення періоду у рішенні суду першої інстанції має технічний характер і не є підставою для скасування судового рішення.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, зазначає що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, викладені в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/3196/25, яке є предметом апеляційного оскарження.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/3196/25, яке відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1 ч. 1 ст. 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі № 922/3196/25 щодо періоду стягнення заборгованості, виклавши її в редакції цієї постанови.

У решті рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 у справі №922/3196/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян