УХВАЛА

24 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 906/25/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Руда Г. В.,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача - не з`явилися,

прокуратури - Одуденко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фермерського господарства "Лукас - Агро"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 (колегія суддів: Маціщук А. В. - головуюча, Філіпова Т. Л., Бучинська Г. Б.) і рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2025 (суддя Сікорська Н. А.) у справі

за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вишевицької сільської ради

до Фермерського господарства "Лукас - Агро"

про повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Керівник Коростишівської окружної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом в інтересах держави в особі Вишевицької сільської ради до Фермерського господарства "Лукас - Агро" (далі - ФГ "Лукас-Агро"), в якому просив суд:

- стягнути з ФГ "Лукас-Агро" на користь Вишевицької сільської ради заборгованість з орендної плати за використання земельних ділянок: площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1157, площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1158, площею 36,1070 га, кадастровий номер :01:000:1159 в сумі 149 962,25 грн, з яких орендна плата - 108 795,07 грн, штраф - 41 167,18 грн;

- розірвати договір оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1157, площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1158 та площею 36,1070 га, кадастровий номер :01:000:1159 від 18.03.2019, укладений між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас-Агро";

- зобов`язати ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській раді земельну ділянку площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1157 за актом приймання-передачі;

- зобов`язати ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській раді земельну ділянку площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1158 за актом приймання-передачі;

- зобов`язати ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській раді земельну ділянку площею 36,1070 га, кадастровий номер :01:000:1159 за актом приймання-передачі.

1.2. У зв`язку з поданням 17.03.2025 Прокурором заяви про зміну підстав позову та заяви про залишення позову Прокурора без розгляду в частині стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.04.2025 у справі № 906/25/25 вирішено розглядати справу в межах позовних вимог Прокурора про зобов`язання ФГ "Лукас Агро" повернути Вишевицькій сільській раді за актами приймання-передачі земельні ділянки: площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1157; площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1158; площею 36,1070 га, кадастровий номер :01:000:1159.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну підстав позову), Прокурор зазначав, що ФГ "Лукас-Агро" отримало земельні ділянки комунальної власності в оренду (з кадастровим номером :01:000:1157, площею 5,4800 га, з кадастровим номером :01:000:1158, площею 25,4000 га, з кадастровим номером :01:000:1159, площею 36,1070 га), які знаходяться на території Вишевицької сільської ради, з порушенням установленої законом процедури.

На думку Прокурора, надання ФГ "Лукас-Агро" земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства без проведення процедури земельних торгів порушує вимоги Земельного кодексу України та позбавляє державу можливості реалізувати свої права щодо оренди земельних ділянок на більш вигідних умовах із урахуванням засад конкурентного ринку.

Прокурор також покликався на те, що договір оренди земельних ділянок від 18.03.2019, укладений між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас-Агро" без дотримання конкурентних засад, є нікчемним, тому відповідач має повернути територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради, за актами приймання-передачі земельні ділянки: кадастровий номер :01:000:1157, площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1158, площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1159, площею 36,1070 га, що були надані для ведення фермерського господарства.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.09.2025, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 906/25/25, задоволено позов Прокурора.

Зобов`язано ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській раді земельну ділянку площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1157.

Зобов`язано ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській раді земельну ділянку площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1158.

Зобов`язано ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській раді земельну ділянку площею 36,1070 га, кадастровий номер :01:000:1159.

Здійснено розподіл судових витрат.

2.2. Задовольняючи позовні вимоги Прокурора, суд першої інстанції виходив із того, що необхідною умовою передачі в оренду земельної ділянки, яка перебуває в комунальній власності, є проведення земельних торгів. Втім суд зазначив, що земельні торги в цьому випадку не проводилися. За висновком суду, недотримання цієї процедури є порушенням чинного законодавства під час укладення договору оренди землі.

Суд першої інстанції виснував, що укладення договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019 підтверджує передачу в користування ФГ "Лукас-Агро" спірних земельних ділянок поза процедурою проведення земельних торгів.

Суд першої інстанції встановив, що земельні ділянки з кадастровим номером :01:000:1157, площею 5,4800 га, з кадастровим номером :01:000:1158, площею 25,4000 га та з кадастровим номером :01:000:1159, площею 36,1070 га перебувають у комунальній власності територіальної громади в особі Вишевицької сільської ради.

Суд першої інстанції зазначив, що договір оренди від 18.03.2019, укладений між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас-Агро", є нікчемним у силу закону, тому не створює у відповідача жодних правових підстав для користування цими земельними ділянками. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що перебування у відповідача спірних земельних ділянках є неправомірним і створює перешкоди власнику у здійсненні правомочностей щодо користування та розпорядження майном.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора про повернення ФГ "Лукас-Агро" територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради земельних ділянок з кадастровим номером :01:000:1157, площею 5,4800 га, з кадастровим номером :01:000:1158, площею 25,4000 га та з кадастровим номером :01:000:1159, площею 36,1070 га є обґрунтованими, відповідають належному способу захисту права власності та підлягають задоволенню в повному обсязі.

2.3. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду, виходив із того, що договір оренди земельних ділянок від 18.03.2019 є таким, що порушує публічний порядок, спрямований на незаконне набуття ФГ "Лукас-Агро" права оренди на земельні ділянки комунальної власності та згідно із частинами 1, 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним.

Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що зобов`язання ФГ "Лукас-Агро" повернути Вишевицькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради земельні ділянки для ведення фермерського господарства площею 5,4800 га з кадастровим номером :01:000:1157, площею 25,4000 га з кадастровим номером :01:000:1158 та площею 36,1070 га з кадастровим номером :01:000:1159 поновить порушені інтереси громади та вичерпає спір між сторонами цієї справи.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, ФГ "Лукас-Агро" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 906/25/25, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові Прокурора про повернення земельних ділянок.

3.2. ФГ "Лукас - Агро", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає про неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Скаржник покликється на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування статей 1, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство", викладених у постановах від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19, від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19, від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, від 16.01.2024 у справі № 905/5/21, від 16.01.2024 у справі № 908/1445/20, від 10.01.2024 у справі № 922/1130/23.

На думку скаржника, орган місцевого самоврядування в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земельних ділянок в оренду фермерському господарству відповідно до положень частини 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" без проведення електронних земельних торгів. Тому, за твердженням ФГ "Лукас - Агро", оформлення договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019 та передача земельних ділянок відповідачу були здійснені в межах чинного на момент укладення цього договору оренди законодавства.

3.3. Прокурор у відзиві на касаційну скаргу просить закрити касаційне провадження у справі № 906/25/25 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України. Прокурор зазначає, що постанови Верховного Суду, на які покликається скаржник, не є релевантними до спірних правовідносин з урахуванням предмета спору, суб`єктного складу, змісту правовідносин, фактичних обставин.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що рішенням 33 сесії 7 скликання Вишевицької сільської ради від 08.08.2018 № 526 надано дозвіл ФГ "Лукас - Агро" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах оренди для створення фермерського господарства в с. Вишевичі в урочищі "Посьолок", зокрема, з кадастровим номером :01:000:1157, площею 5,4800 га, з кадастровим номером :01:000:1158, площею 25,4000 га, з кадастровим номером :01:000:1159, площею 36,1070 га. Цим рішенням голові Вишевицької сільської ради доручено укласти договір оренди земельних ділянок.

4.2. 18.03.2019 між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас - Агро" укладено договір оренди земельних ділянок.

4.3. Відповідно до пунктів 1, 2 договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019 орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування на умовах оренди земельні ділянки для ведення фермерського господарства площею 5,4800 га, кадастровий номер :01:000:1157, площею 25,4000 га, кадастровий номер :01:000:1158 та площею 36,1070 га, кадастровий номер :01:000:1159, що знаходяться на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

4.4. Як зазначено у пункті 2 цього договору, в оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства загальною площею 66,9870 га, в тому числі сільськогосподарські угіддя - 66,9870 га.

4.5. Як установили суди, на земельних ділянках відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури, що належать орендарю на праві власності (пункт 3 договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019).

4.6. Відповідно до пункту 8 договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019 строк його дiї становить 49 років.

4.7. Пунктом 16 договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019 визначено цільове призначення земельних ділянок - землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства.

4.8. Згідно з пунктом 15 цього договору земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства.

4.9. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 44 договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019).

4.10. Згідно з актом приймання-передачі від 18.03.2019 Вишевицька сільська рада (орендодавець) передала у строкове платне користування ФГ "Лукас-Агро" (орендар) земельні ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровими номерами: :01:000:1157, площею 5,4800 га, :01:000:1158, площею 25,4000 га, :01:000:1159, площею 36,1070 га, що знаходяться на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

4.11. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 26.03.2019 було здійснено державну реєстрацію права оренди за ФГ "Лукас-Агро" щодо земельних ділянок: індексні номери рішень про державну реєстрацію - 46205566, 46205464, 46205312; номери записів про інші речові права - 30928573, 30928456, 30928322; реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна - 250, 250, 250.

4.12. Відповідно до інформації Вишевицької сільської ради земельні торги щодо передачі земельних ділянок в оренди ФГ "Лукас-Агро" не проводилися.

4.13. Прокурор, стверджуючи, що договір оренди земельних ділянок від 18.03.2019, укладений між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас - Агро" без дотримання конкурентних засад, спрямований на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, тому порушені інтереси територіальної громади в особі Вишевицької сільської ради, звернувся з позовом про зобов`язання відповідача повернути територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради за актами приймання-передачі земельні ділянки: площею 5,4800 га з кадастровим номером :01:000:1157; площею 25,4000 га з кадастровим номером :01:000:1158; площею 36,1070 га з кадастровим номером :01:000:1159.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення прокурора, дослідивши наведені в касаційній скарзі та відзиві доводи, Верховний Суд зазначає таке.

5.3. Предметом позову в цій справі є вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Вишевицької сільської ради про повернення територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради за актами приймання-передачі земельної ділянки площею 5,4800 га з кадастровим номером :01:000:1157; земельної ділянки площею 25,4000 га з кадастровим номером :01:000:1158; земельної ділянки площею 36,1070 га з кадастровим номером :01:000:1159.

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначав, що договір оренди спірних земельних ділянок від 18.03.2019, укладений між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас-Агро" без дотримання конкурентних засад, спрямований на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, тому є нікчемним, і відповідач повинен повернути земельні ділянки територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради за актами приймання-передачі.

5.4. Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

5.5. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

5.6. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (частина 2 статті 4 Закону України "Про оренду землі").

5.7. Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

5.8. Згідно із частиною 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

5.9. Відповідно до частин 1, 2 статті 124 Земельного кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2, 3 статті 134 цього Кодексу.

5.10. Згідно із частиною 1- 3 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України визначено випадки, за яких земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), до яких до 03.04.2016 належала передача громадянам земель для ведення фермерського господарства.

5.11. Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів", який набрав чинності з 03.04.2016, внесено зміни до частини 2 статті 134 Земельного кодексу України шляхом викладення абзацу 16 у такій редакції: "передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва".

5.12. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 18.02.2016 № 1012-VIII "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

5.13. Отже, з 03.04.2016 земельні ділянки для ведення фермерського господарства було виключено з переліку земель, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Аналогічний висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 917/1710/23, від 12.06.2024 у справі № 917/1563/23, від 12.06.2024 у справі № 917/1708/23, від 19.06.2024 у справі № 917/1520/23, від 26.06.2024 у справі № 917/1706/23, від 17.09.2024 у справі № 922/1830/19.

Відтак із 03.04.2016 згідно із чинним законодавством для отримання особою земельної ділянки державної чи комунальної власності для ведення фермерського господарства слід було проводити земельні торги.

5.14. Суди попередніх інстанцій достеменно встановили та скаржник не спростовує такі істотні обставини:

- рішенням 33 сесії 7 скликання Вишевицької сільської ради від 08.08.2018 № 526 надано дозвіл ФГ "Лукас - Агро" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах оренди для створення фермерського господарства;

- 18.03.2019 між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас - Агро" укладено договір оренди земельних ділянок;

- згідно з актом приймання-передачі від 18.03.2019 Вишевицька сільська рада (орендодавець) передала у строкове платне користування ФГ "Лукас-Агро" (орендар) земельні ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровими номерами: :01:000:1157, площею 5,4800 га, :01:000:1158, площею 25,4000 га, :01:000:1159, площею 36,1070 га, що знаходяться на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області;

- передача в оренду земельних ділянок ФГ "Лукас-Агро" відбулася без проведення земельних торгів.

Отже, безпідставними є доводи скаржника про те, що оформлення договору оренди земельних ділянок від 18.03.2019 та передача земельних ділянок відповідачу були здійснені відповідно до чинного на момент укладення цього договору законодавства.

5.15. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що договір оренди від 18.03.2019, укладений між Вишевицькою сільською радою та ФГ "Лукас-Агро", є нікчемним у силу закону, тому не створює для відповідача жодних правових підстав для користування цими земельними ділянками. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора про повернення ФГ "Лукас-Агро" територіальній громаді в особі Вишевицької сільської ради земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:1157, площею 5,4800 га, :01:000:1158, площею 25,4000 га та :01:000:1159, площею 36,1070 га є обґрунтованими, відповідають належному способу захисту права власності та підлягають задоволенню в повному обсязі.

5.16. Не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, ФГ "Лукас - Агро" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, ФГ "Лукас - Агро" зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скаржник, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.17. Пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

5.18. Касаційна скарга з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2

статті 287 Господарського процесуального кодексу України, мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків щодо застосування статей 1, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство", викладених у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19, від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19, від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, від 16.01.2024 у справі № 905/5/21, від 16.01.2024 у справі № 908/1445/20, від 10.01.2024 у справі № 922/1130/23, про те, що можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією; надання (передача) фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

5.19. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, передбаченої цим пунктом, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, в якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.20. Процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Такий правовий висновок викладено у пунктах 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

5.21. Самі по собі предмет позову та сторони справи можуть не допомогти встановити подібність правовідносин за жодним із критеріїв. Не завжди обраний позивачем спосіб захисту є належним й ефективним. Тому формулювання предмета позову може не вказати на зміст і об`єкт спірних правовідносин. Крім того, сторонами справи не завжди є сторони спору (наприклад, коли позивач або відповідач неналежний). Тому порівняння сторін справи не обов`язково дозволить оцінити подібність правовідносин за суб`єктами спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пунктах 96- 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19. Подібний висновок також викладений у постановах Верховного Суду від 05.03.2025 у справі № 904/2319/22, від 04.02.2025 у справі № 910/5578/24, від 15.01.2025 у справі № 906/63/24.

5.22. Верховний Суд, проаналізувавши правовідносини в цій справі № 906/25/25 та у справах № 922/1830/19, № 922/2380/19, № 922/614/19, № 905/5/21, № 908/1445/20, № 922/1130/23, на які посилається скаржник, установив їх неподібність, з огляду таке.

5.23. Колегія суддів установила, що у справах № 922/1830/19, № 922/614/19 Велика Палата Верховного Суду та у справі № 908/1445/20 Верховний Суд викладали висновки щодо застосування земельного законодавства, зокрема, Земельного кодексу України, Закону України "Про фермерське господарство", в редакціях, що діяли до набрання чинності Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів".

5.24. Зокрема, у справі № 922/1830/19 предметом позову були вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди та повернення земельних ділянок. За встановленими судами обставинами, наказ "Про надання в оренду земельних ділянок" був прийнятий Головним управлінням Держземагентства у Харківській області 16.09.2014, а договір щодо оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства укладено між відповідачами 29.12.2014.

У справі № 922/614/19 предметом позову були вимоги прокурора про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та їх повернення. Спірні правовідносини у справі № 922/614/19 виникли у період із серпня 2014 року до березня 2015 року у зв`язку із прийняттям Головним управлінням Держземагентства у Харківській області наказів про передачу в оренду земельних ділянок та отриманням відповідачем у справі № 922/614/19 земельних ділянок комунальної власності для ведення фермерського господарства в оренду протягом 2014 - 2015 років.

У справі № 908/1445/20 предметом позову були вимоги прокурора про визнання незаконним і скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку. Спірні правовідносини у справі № 908/1445/20 виникли в грудні 2015 року у зв`язку з прийняттям Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області спірного у справі № 908/1445/20 наказу від 09.12.2025 та набуттям відповідачем земельної ділянки на умовах оренди без проведення земельних торгів згідно з договором оренди від 10.12.2015.

5.25. Натомість у справі № 906/25/25, яка розглядається, спірні правовідносини врегульовані, зокрема, положеннями Земельного кодексу України, Законом України "Про оренду землі" з урахуванням змін, унесених Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів". Тому правовідносини у справі № 906/25/25, що розглядається, є неподібними із правовідносинами у справах № 922/1830/19, № 922/614/19, № 908/1445/20, на які посилається скаржник, з огляду на відмінне матеріально-правове регулювання.

5.26. Колегія суддів установила, що у справі № 905/5/21 предметом позову були вимоги прокурора про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії та припинення державної реєстрації речового права за договором оренди земельної ділянки від 11.11.2014 та договором суборенди земельної ділянки від 11.04.2019. Верховний Суд у постанові від 16.01.2024 у справі № 905/5/21 послався на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 щодо застосування Земельного кодексу України, Закону України "Про фермерське господарство", Закону України "Про оренду землі".

Проте у справі № 905/5/21 спірні правовідносини виникли щодо наявності чи відсутності правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, яка була передана громадянину (орендарю) для створення та ведення фермерського господарства, у зв`язку з припиненням фермерської діяльності, використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням та передачею земельної ділянки в суборенду іншій особі.

Отже, істотні відмінності фактичних обставин, а також предмета і підстав позову зумовлюють різний зміст правовідносин у справі № 905/5/21 і справі № 906/25/25, яка розглядається, тому правовідносини у зазначених справах не є подібними.

5.27. Скаржник у касаційній скарзі зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 922/1130/23, про те, що можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Колегія суддів установила, що у справі № 922/1130/23 предметом позову були вимоги прокурора про визнання незаконним наказу, визнання недійсним договору, скасування реєстрації та повернення земельної ділянки.

Верховний Суд у справі № 922/1130/23 викладав висновки щодо можливості реалізації саме громадянином права на створення фермерського господарства за процедурою, передбаченою частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, а також Законом України "Про фермерське господарство", який визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України.

5.28. Водночас у справі № 906/25/25, яка розглядається, земельні ділянки були надані фермерському господарству - ФГ "Лукас - Агро", а не громадянину для створення фермерського господарства, тому положення частини 6 статті 118 Земельного кодексу України та Закону України "Про фермерське господарство", що застосовані у справі № 922/1130/23, не підлягали застосуванню у спірних правовідносинах.

5.29. Отже, матеріально-правове регулювання спірних відносин у справі № 922/1130/23 не є подібним зі справою № 906/25/25, яка розглядається, відтак різний обсяг прав та обов`язків сторін свідчать про різний зміст спірних правовідносин у зазначених справах. Тому правовідносини у справі № 906/25/25, що розглядається, є неподібними із правовідносинами у справі № 922/1130/23, на яку посилається скаржник, з огляду на різний зміст та матеріально-правове регулювання.

5.30. Колегія суддів установила, що в постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19, на яку посилається скаржник, відповідно до встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин, відповідач отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою до набрання чинності Законом України від 18.02.2016 № 1012-VІІІ "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів", тобто у період, коли законодавством допускалося надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів.

Крім того, скаржник не наводить висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19, та не зазначає норм права, які, на думку скаржника, неправильно застосовані судами попередніх інстанцій. Тому колегія суддів, ураховуючи межі розгляду судом касаційної інстанції касаційних скарг, які визначені частиною 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що в цій частині касаційна скарга ФГ "Лукас - Агро" є необґрунтованою.

5.31. З урахуванням наведеного відсутні підстави для висновку про подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, на які посилається скаржник, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень. Крім того, оскаржувані судові рішення не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник.

5.32. Таким чином, наведені ФГ "Лукас - Агро" підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень із цих підстав.

5.33. Крім того, Верховний Суд зазначає, що деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

5.34. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

5.35. Зважаючи на те, що наведені ФГ "Лукас - Агро" підстави касаційного оскарження, передбачені у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися після відкриття касаційного провадження, колегія суддів відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ФГ "Лукас - Агро" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2025 у справі № 906/25/25.

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Лукас - Агро" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2025 у справі № 906/25/25 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак