ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Справа № 906/870/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Романюк Ю.Г. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Зенюковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 (повний текст - 29.12.2025) у справі №906/870/25 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Швайківської сільської ради (с.Швайківка)

про стягнення 1638488,23 грн

за участю представників:

позивача (апелянта) - Дячук Інна Валентинівна (в залі суду);

відповідача - Кока Валентина Аркадіївна (в режимі відеоконференції);

третьої особи не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 відмовлено Державній екологічній інспекції Поліського регіону (далі Інспекція) у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" (далі - Товариство) про стягнення 1638488,23 грн збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС при скиді зворотних (стічних) вод у водний об`єкт (річку Гнилоп`ять).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Інспекція Поліського округу вважає, що довідкою ТОВ «КЕС» від 14.06.2024 №92 самим підприємством підтверджено, що з січня по травень 2024 року у водний об`єкт не було скинуто недостатньо очищених зворотних вод, тому інформація щодо об`єму скинутих недостатньо очищених стічних вод підприємства відображена у Звіті №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік стосується саме періоду з червня по грудень 2024 року.

Апелянт стверджує, що відповідно до наданого на запит Інспекції Басейновим управлінням водних ресурсів річки Прип`ять (лист від 28.02.2025 №08-125/1) Звіту про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік у річку Гнилоп`ять ТОВ «КЕС» було відведено 1657,4 тис.м3 зворотних (стічних) вод, у тому числі 684,5 тис. м3 недостатньо очищених.

Виходячи з викладеного, ТОВ «КЕС» у річку Гнилоп`ять було відведено 684500 м3 недостатньо очищених зворотних (стічних) вод саме у період з 19.06.2024 по 31.12.2024.

Зазначає, що протоколами відбирання проб вод за лютий 2025 року зафіксовано саме факт перевищення показників ГДС в частині їх середнього значення, а об`єми при проведенні розрахунку розмірів збитків за період з 19.06.2024 по 31.12.2024 були отримані зі Звіту №2ТП-водгосп, наданого ТОВ «КЕС» до Держводагенства.

Звертає увагу, що вироком суду від 27.03.2025 у справі №274/1957/25 було встановлено та доведено, що працівники ТОВ «КЕС» вчиняли активні умисні дії, спрямовані на укриття порушень, пов`язаних із невідповідністю стану очищення стічних вод. Зазначені дії полягали, зокрема, у внесенні недостовірних відомостей до первинних облікових документів Товариства з усвідомленням того, що в подальшому такі дані використовувалися при формуванні офіційних документів щодо фактичного дотримання вимог природоохоронного законодавства під час очищення стоків.

Апелянт не погоджується з висновком суду, що Інспекція мала право перевірити виконання припису шляхом здійснення позапланового заходу на початку липня 2024 року, а не у лютому 2025 року, оскільки жодним нормативно-правовим актом України не визначено конкретний строк перевірки виконання вимог приписів, виданих органами державної влади та їх територіальними підрозділами. Інспекція могла провести позаплановий захід лише відповідно до Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» від 21.01.2025 №97 та Доручення Державної екологічної інспекції України від 24.01.2025 №119 щодо перевірки вимог припису Державної екологічної інспекції Поліського округу №6 від 24.06.2024, які були видані на початку 2025 року.

Звертає увагу, що ТОВ «КЕС» в своєму Звіті №2ТП-водгосп самі визнали скид зворотних (стічних) вод з перевищенням показників ГДС (гранично допустимих сполук), що є прямим порушенням виконання вимог дозволу на спецводокористування та забруднення водних об`єктів.

Точки відбору проб не встановлювались самостійно та безпідставно, а відбір проб відбувався в тих точках, що визначені дозвільними документами суб`єкта господарювання, а саме дозволом на спеціальне водокористування від 27.07.2023 №114/ЖТ/49д-23 на Випуску №1, графіком контролю очисних споруд каналізації та інше, що не зобов`язує Інспекцію окремо їх встановлювати на місцевості.

Апелянт зазначає, що відповідачем не оскаржувались в судовому порядку результати перевірки, не зважаючи на висновки Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 22.10.2021 у справі №440/752/19.

На підставі викладеного апелянт просить суд апеляційної інстанції: скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Державної екологічної інспекції Поліського округу в повному обсязі; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по даній справі.

Листом від 20.01.2026 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

03.02.2026 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 та призначено розгляд апеляційної скарги на 02.03.2026 об 14:00год. Запропоновано відповідачу у строк до 25.02.2026 подати до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу.

24.02.2026 через систему «Електронний суд» представником ТОВ "Комплекс екологічних споруд" було подано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві відповідач зазначає, зокрема, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції після дослідження доказів у справі, дійшов правильних висновків про наступне:

- фактичний об`єм скинутих недостатньо очищених зворотних вод у р.Гнилоп`ять за період з 19.06.2024 по 31.12.2024 складає 411 тис.м.куб (за вересень - 140,8 тис.м.куб, жовтень - 137,9 тис.м.куб та листопад -132,3 тис.м.куб), що підтверджується додатком 2 Звіту форми №2ТП-водгосп;

- здійснюючи позаплановий захід державного нагляду (контролю) у лютому 2025 щодо виконання Припису №6 від 24.06.2024, Інспекція не діяла в порядку та спосіб, що визначені Законом №877-V;

- проби відібрані не у місці контрольних створів, а в місці їх фактичного відведення у водний об`єкт, яким є Випуск №1, що не відповідає вимогам закону;

- розрахунок збитків за формулою 12 Методики №389 за червень, вересень, жовтень та листопад 2024 року неправомірно здійснювати за результатами вимірювань, проведених у лютому 2025 за пробами, відібраними не у місці контрольних створів, а в місці їх фактичного відведення у водний об`єкт, яким є Випуск №1 згідно Спецдозволу №114/ЖТ/49д-23.

Також представник відповідача доводить, що всупереч вимогам ст.80 ГПК України позивачем додано до апеляційної скарги нові докази, що не були предметом дослідження в суді першої інстанції, без обґрунтування неможливості подати їх разом із позовною заявою та і взагалі без будь-якого обґрунтування. При цьому, вказані докази були у позивача з часу подачі цього позову, оскільки вони складені позивачем до вказаної дати.

Відповідач зазначає, що висновок про компетентність відомчої лабораторії позивача, а також про допустимість її досліджень, є передчасним, оскільки судом не враховані вимоги ст.ст.3, 16, 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Вимоги до технічної компетентності №363, що не відповідає приписам ст.ст.73, 74, 76-79, ч.1, 2 ст.86, ч.1 ст.99, ч.5 ст.236 ГПК України.

Стверджує про визначення об`єму (ваги) шкідливих речовин скинутих у річку проведено некомпетентною лабораторією позивача, без урахування (виокремлення) скидів інших суб`єктів господарювання, з порушенням Методики №173 тощо.

Також стверджує, що у жодному з актів чи протоколу не зазначено де відбрилась вода для проведення дослідження, хоча згідно з бланком Акта відбору проб води в такому акті обов`язково має зазначатись точка і місце відбору з прив`язкою до місцевості, а також глибина відбору. Відтак, самостійне визначення позивачем місця відбору, яким визначена труба Випуску №1 є безпідставним, адже це не контрольний створ, він не дає об`єктивних результатів, необхідних для нарахування шкоди.

За доводами відповідача, при обрахуванні об`єму недостатньо очищених стічних вод та розміру шкоди позивачем не враховані наступні вимоги: при визначенні об`єму недостатньо очищених вод не враховані вимоги ст.ст.110, 111 ВК України, п.7 розділу V Методичних рекомендацій з нормативів ГДС №173, а також офіційна статистична звітність, достовірність якої не спростована; при визначенні місця відбору проб не враховані Правила №465, Правила №316, наказ Мінприроди від 19.04.2013 №179, а також Методичні рекомендації з нормативів ГДС №173; жодним нормативним актом не визначено, що у разі закінчення терміну дії сертифікату підтвердження вимірювальної лабораторії, весь об`єм скинутих вод вважається недостатньо очищеним, а показники для нарахування збитків слід брати згідно останніх відібраних проб води.

Також зазначає, що ТОВ «КЕС» створене із залученням іноземних інвестицій підприємство із набором передового технологічного обладнання, має можливість здійснювати очищення стічних вод до встановлених нормативних показників з урахуванням місцевих вимог. Надалі, після очищення, освітлені води скидаються у водойму, а саме р.Гнилоп`ять. ТОВ «КЕС» є єдиним підприємством, що здійснює такий вид діяльності у Бердичівському районі і забезпечує очищення стічних вод багатотисячного міста Бердичів.

На підставі викладеного представник відповідача просить суд врахувати вказані заперечення на апеляційну скаргу, відмовивши у її задоволенні, а рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 залишити без змін, а також вирішити питання судових витрат.

26.02.2026 через систему «Електронний суд» представником ТОВ "Комплекс екологічних споруд" було подано клопотання про поновлення строку та долучення письмових доказів - копію рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі №240/10849/25.

01.03.2026 через систему «Електронний суд» представником ТОВ "Комплекс екологічних споруд" було подано клопотання про поновлення строку та долучення письмових доказів - адвокатського запиту представника ТОВ «КЕС» та відповідь ДУ «Райківська виправна колонія №73» за №90 від 24.10.2025. Заявник стверджує, що зазначені письмові докази не могли бути долучені до відзиву на апеляційну скаргу, так і дослідженні судом першої інстанції, оскільки використовувались у межах адміністративної справи та отримані представником лише після розгляду Житомирським окружним судом справи №240/10849/25 (рішення від 25.02.2026).

У судовому засіданні 02.03.2026 представники апелянта підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, надали пояснення по справі. Просили суд відмовити у задоволенні клопотання про долучення доказів, скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 та прийняти нове, яким позов задоволити у повному обсязі.

Представниця відповідача заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, надала пояснення по справі, просила задоволити клопотання про долучення доказів, залишити без змін рішення суду першої інстанції, а скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні судом завершено стадію з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, а також надано можливість представникам сторін на стадії судових дебатів висловити перед судом свої правові позиції щодо спірних правовідносин та обмінятись репліками.

Після переходу апеляційного суду до стадії ухвалення та проголошення судового рішення, у відповідності до ст.219 ГПК України та з урахуванням складності справи, суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення у справі на 09 березня 2026 року об 12:30 год.

09.03.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступна та резолютивна частини постанови).

Щодо заявлених представником відповідача клопотань про поновлення строку та долучення доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Заявник не надав жодних доказів неможливості подання копій адвокатського запиту представника ТОВ «КЕС» та відповіді ДУ «Райківська виправна колонія №73» за №90 від 24.10.2025 до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Твердження заявника, що вказані докази не могли бути подані до суду першої інстанції так як використовувались у межах адміністративної справи №240/10849/25, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані докази належать відповідачу, отримані ним під час відкритого провадження у справі №906/870/25 та подані лише до Житомирського окружного адміністративного суду. Навіть у разі подання оригіналів до Житомирського окружного адміністративного суду заявник міг в будь-який момент на підставі ст.44 КАС України отримати копії вказаних документів для їх подачі до господарського суду першої інстанції.

Крім цього, подане представником відповідача рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі №240/10849/25 наразі на набрало законної сили та взагалі було відсутнє на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, а тому по своїй суті є новим доказом.

Така обставина, як відсутність доказів на момент розгляду спору судом першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст.269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі №922/393/18).

Тому, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку для подачі таких доказів.

З огляду на викладене колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотань відповідача про поновлення строку та долучення доказів, а вказані вище докази не приймає та не надає ним оцінки.

Також колегія суддів не приймає та не надає оцінку долученим позивачем до апеляційної скарги документам, оскільки апелянт у порядку статей 80, 269 ГПК України не довів неможливості подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

ТОВ "Комплекс екологічних споруд" здійснює роботи по очистці та водовідведенні стічних вод населення та підприємств і організацій м.Бердичева. Основним видом економічної діяльності Товариства згідно КВЕД-2010 є клас 37.00: каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Товариство здійснює водокористування на підставі дозволу на спеціальне водокористування №114/ЖТ/49д-23 від 27.07.2023, який містить допустимі обсяги скиду зворотних (стічних вод) на рік з гранично допустимими концентраціями забруднюючих речовин згідно переліку з терміном дії по 27.07.2026 (далі - Спецдозвіл №114/ЖТ/49д-23) (т.1, арк.справи 26-28).

Згідно з Спецдозволом №114/ЖТ/49д-23 фактичним місцем водовідведення є: Випуск №1 - скид зворотних (стічних) вод підприємства, від населення, вторинних водокористувачів та дощових і талих вод з території м.Бердичів після очистки на очисних спорудах повної біологічної очистки потужністю 7811,0 тис.м3/рік у річку Гнилоп`ять, притоку річки Тетерів, район річки Дніпро у межах села Швайківка Швайківської ТГ, Бердичівського району, Житомирської області.

Допустимий обсяг скиду зворотних (стічних) вод - 337,50 м3/год, 8099,898 м3/добу та 3612,60 тис.м3/рік, та фактичний обсяг скидання зворотних (стічних) вод - 171,75 м3/год. (згідно з розробленими нормативами ГДС).

Забруднюючі речовини, скидання яких нормується: азот амонійний (2,0 мг/дм3), БСК5 (15,0 мг/дм3), ХСК(80,0 мг/дм3), завислі речовини (15,0 мг/дм3), нафтопродукти (0,077 мг/дм3), нітрати (18,0 мг/дм3), нітрити (0,31 мг/дм3), сульфати (95,3мг/дм3), фосфати (2,8 мг/дм3), хлориди(213 мг/дм3), залізо загальне (0,61 мг/дм3), СПАР (0,19 мг/дм3), хром 3+ (0,21 мг/дм3)та хром 6+ (0,03мг/дм3).

Товариство, як водокористувач, зобов`язане дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у річку Гнилоп`ять за показниками: БСК5 з 18,7 до 15,0 мг/дм3, ХСК з 128,9 до 80,0 мг/дм3 та азоту амонійного з 4,0 до 2,0мг/дм3.

Товариство зобов`язане проводити 1 раз на квартал лабораторний контроль за дотриманням допустимих параметрів складу стічних вод та якості річкової води у фоновому та контрольному створах (т.1, арк.справи 28 на звороті).

Інспекцією на підставі наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 09.05.2024 №508, доручення Державної екологічної інспекції України від 22.05.2024 №817 та направлення від 04.06.2024 №7 упродовж 05.06.2024 по 18.06.2024 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України в діяльності ТОВ «Комплекс екологічних споруд».

За результатами позапланового заходу державного контролю Інспекцією складено Акт №6 від 18.06.2024, яким зафіксовано, що під час здійснення заходу Товариство не мало чинного сертифікату підтвердження компетентності вимірювальної лабораторії, оскільки сертифікат підтвердження компетентності вимірювальної лабораторії №052/2020 від 09.12.2020, виданий ДП "Житомирстандартметрологія", втратив чинність 09.12.2023.

Також вказаним Актом зафіксовано, що Товариство у період контрольного заходу здійснювало скиди зворотних (стічних) вод у р.Гнилоп`ять з показниками, що перевищують встановлені нормативи ГДС по: аміаку (азоту), фосфатам, ХСК, хлоридам, БСК-5, чим не виконувався п.2 умов дозволу на спеціальне водокористування № 114/ЖТ/49д-23 від 27.07.2023.

Вказане підтверджується:

- Протоколом вимірювань показників складу та властивостей вод від 10.06.2024 № 50-24/1, складеним на підставі Акта відбору проб води від 05.06.2024 № 50-24/1 (т.1, арк.справи 29-30). Акт відбору проб води від 05.06.2024 № 50-24/1 в матеріалах справи відсутній.

- Протоколом вимірювань показників складу та властивостей вод від 11.06.2024 №56-24/1, складеним на підставі Акта відбору проб води від 07.06.2024 №62-24/1 (т.1, арк.справи 31-32). Акт відбору проб води від 06.06.2024 №56-24/1 в матеріалах справи відсутній.

- Протоколом вимірювань показників складу та властивостей вод від 12.06.2024 №62-24/1 (т.1, арк.справи 33-34). Акт відбору проб води від 07.06.2024 №62-24/1 в матеріалах справи відсутній.

Протоколи вимірювань містять інформацію про те, що відбір проб проведено відповідно до чинних нормативних документів, перелік яких наведений в акті відбору проб.

В період проведення позапланового заходу державного контролю Інспекцією витребувано у Товариства довідку №92 від 14.06.2024 щодо обсягу відведених недостатньо очищених зворотних (стічних) вод у р.Гнилоп`ять за період з 01.01.2024 по 31.05.2024, яку отримано Інспекцією 17.06.2024 за вх.№2836/2/2-08. У довідці №92 від 14.06.2024 Товариство зазначає, що у період з 01.01.2024 по 31.05.2024 у р.Гнилоп`ять не було скинуто недостатньо очищених зворотних стічних вод. Кількість відведених зворотних вод по місяцях становить: 125083 м3 у січні; 126790 м3 у лютому; 126610 м3 у березні; 143790м3 у квітні; 150655 м3 у травні. Загалом 672928 м3 (т.1, арк.справи 63, т.1).

Примірник Акта №6 отримала 18.06.2024 бухгалтер Товариства Корнієцька В.В. за вх.№27 від 18.06.2024. Підписи керівника Товариства Григорука А.М. та еколога Кравченко І.М. на примірнику Акта №6 від 18.06.2024 відсутні. Реквізит Акта №6 від 18.06.2024 "відмітка про відмову від підписання керівником суб`єкта господарювання або уповноваженою ним особою, третіми особами цього Акта" не заповнено.

При цьому, рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.10.2025 у справі №906/1011/24 задоволено позов Державної екологічної інспекції Поліського округу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" про стягнення 537433,35грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС.

У вказаному рішенні по справі №906/1011/24 встановлено, що підписання Акта бухгалтером Товариства обумовлене відпусткою директора Григорука А.М. у період з 17.06.2024 по 23.07.2024 (наказ від 10.06.2024 №35-к/24).

На підставі Акта №6 від 18.06.2024 Товариству складено Припис №6 від 24.06.2024 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства (т.1, арк.справи 40-41).

Припис №6 від 24.06.2024 містить вимоги до Товариства про забезпечення здійснення скиду зворотних (стічних) вод у р.Гнилоп`ять з показниками, що не перевищують встановлені нормативи ГДС у Спецдозволі №114/ЖТ/49д-23.

Рішенням суду у справі №906/1011/24 встановлено, що 01.08.2024 відносно керівника Товариства ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №019904 за порушення ст.44 ВК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 136,00грн, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення №758-2.2 від 01.08.2021. Штраф в сумі 136,00грн сплачено 06.08.2024 до бюджету територіальної громади м.Бердичева.

У рішенні по справі №906/1011/24 судом було встановлено, що Інспекцією правильно і згідно з встановленими нормативними вимогами, здійснено розрахунок збитків в сумі 537433,35грн, заподіяних водному об`єкту р.Гнилоп`ять внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС.

В подальшому, упродовж 05.06.2024 по 18.06.2024 Інспекцією на підставі наказу Мінзахисту довкілля та природних ресурсів "Про проведення позапланового заходу перевірки державного нагляду (контролю) від 21.01.2025 №97, доручення ДЕІ України від 24.01.2025 №119 щодо перевірки вимог припису Державної екологічної інспекції Поліського округу №6 від 24.06.2024, наказу Інспекції "Про здійснення заходу державного нагляду (контролю) від 03.02.2025 №88-ОД", направлення Інспекції №2 від 04.02.2025 упродовж 05.02.2025 по 18.02.2025 проведено позапланову перевірку виконання Товариством Припису №6 від 24.06.2024 за результатами проведеного позапланового заходу державного контролю (т.1, арк.справи 43-45).

З метою встановлення факту виконання/невиконання пунктів 1,2 та 3 Припису №6 від 24.06.2024 Інспекцією проведено відбір проб вод на Випуску 1, а також з річки Гнилоп`ять вище Випуску 1 та нижче Випуску 1.

Ці факти підтверджуються:

- Актом відбору проб від 05.02.2025 №4-25/1 та протоколом вимірювань складу та властивостей вод від 11.02.2025 №4-25/1 (т.1, арк.справи 47-48, 54 на звороті, 55). Акт складено у присутності лаборантів - вимірювальної лабораторії Товариства Сободахи Л.М. та Цицановської Н.Л., які його підписали;

- Актом відбору проб від 07.02.2025 №7-25/1 та протоколом вимірювань складу та властивостей вод від 13.02.2025 №7-25/1 (т.1, арк.справи 49-50, 53). Акт складено у присутності лаборантів - вимірювальної лабораторії Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які його підписали;

- Актом відбору проб від 10.02.2025 №8-25/1 та протоколом вимірювань складу та властивостей вод від 17.02.2025 №7-25/1 (т.1, арк.справи 46, 51 на звороті). Акт складено у присутності лаборантів - вимірювальної лабораторії Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які його підписали.

За результатами проведених досліджень зворотних (стічних) вод лабораторією Інспекції встановлено перевищення по азоту амонійному в 13,9 рази, фосфатах - 2,7 рази, ХСК - 1,6 рази, БСК-5 - 2,2 рази, завислим речовинам - 1,3 рази.

В ході позапланового заходу державного контролю, що проводився у період з 05.02.2025 по 18.02.2025 Інспекцією здійснено запит за №881/2.3-08 від 14.02.2025 до Товариства щодо надання довідки щодо кількості відведених зворотних (стічних) вод (в тому числі недостатньо очищених) у річку Гнилоп`ять за період з 19.06.2024 по 10.02.2025 (т.1, арк.справи 42, 56 на звороті, 68-69).

Товариство запит Інспекції не виконало.

За результатами позапланового заходу державного контролю Інспекцією складено Акт №2 від 18.02.2025, яким зафіксовано факт невиконання пунктів 1,2 та 3 Припису №6 від 24.06.2024.

Керівник Товариства Григорчук А.М. від підпису цього акта відмовився, про що представниками Інспекції проставлено відмітку 18.02.2025.

Примірник Акта №2 від 18.02.2025 супровідним листом надісланий Інспекцією Товариству (т.1, арк.справи 39, 41 на звороті).

Факт отримання Акта №2 від 18.02.2025 відповідач не заперечував.

На запит Інспекції до Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять, отримано супровідним листом №08-125/1 від 28.02.2025, Звіт Товариства про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік , яким підтверджено відведення останнім у річку Гнилоп`ять 1657,4 тис.куб м. зворотних (стічних) вод, з яких - 684,5 тис.куб м. недостатньо очищених (т.1, арк.справи 65).

Із витребуваного Звіту про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік вбачається:

- кількість днів роботи водокористувача, що звітує - 366 днів;

- всього відведено зворотних (стічних) вод за рік, тис.куб.м - 1657,4, з них недостатньо очищених - 684,5 та нормативно-очищених - 972,9;

- результати очистки стічних вод на очисних спорудах Товариства окремо оформлено за серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень місяці 2024 року за підписом начальника лабораторії Гіневського Г.С.;

- зведені результати хімічних аналізів зворотних (стічних) вод, відведених у р.Гнилоп`ять за 2024 оформлено додатком 2 до звіту (т.2, арк.справи 31-37, 42)

На підставі Звіту Товариства про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік, встановлено наявність протоколів вимірювань показників складу та властивостей вод: №8-24/1 від 07.02.2024 з посиланням на Акт відбору проб вод від 01.02.2024 №8-24/1 (відсутній) (т.2, арк.справи 55); №50-24/1 від 10.06.2024 з посиланням на Акт відбору проб вод від 05.06.2024 №50-24/1 (відсутній) (т.2, арк.справи 51); №56-24/1 від 11.06.2024 з посиланням на Акт відбору проб вод від 06.06.2024 №56-24/1(відсутній) (т.2, арк.справи 49); №62-24/1 від 12.06.2024 з посиланням на Акт відбору проб вод від 07.06.2024 №62-24/1 (відсутній) (т.2, арк.справи 47); №117-24/1 від 05.11.2024 з посиланням на Акт відбору проб вод від 30.10.2024№117-24/1 (відсутній) (т.2, арк.справи 57); №127-24/1 від 03.12.2024 з посиланням на Акт відбору проб вод від 27.11.2024 №127-24/1 (відсутній) (т.2, арк.справи 59).

03.04.2025 Інспекцією складено протокол №020104 про адміністративне правопорушення щодо невиконання керівником Товариства Григоруком А.М. вимог пунктів 1,2 та 3 Припису №6 від 24.06.2024 станом на 18.02.2025, від отримання якого останній відмовився (т.1, арк.справи 60).

04.04.2025 Інспекцією складено постанову про накладення адміністративного стягнення №236-2.3 у розмірі 765,00грн на керівника Товариства Григорука А.М. (т.1, арк.справи 59).

08.04.2025 Інспекцією надіслано Товариству претензію 62/11-12 від 08.04.2025 на суму1638488,23грн. Інспекція вважає, що оскільки Товариство довідкою №92 від 14.06.2024 підтвердило факт скиду у річку Гнилоп`ять 672,928 тис. куб м. очищених зворотних (стічних) вод впродовж січня-травня 2024, тому 684,5 тис.куб м. недостатньо очищених зворотних (стічних) вод відбулося починаючи з 19.06.2024 по 31.12.2024. Відповідно до формули 12 Методики №389 сума збитків складає 1638488,23грн (т.1, арк.справи 58). У претензії Інспекцією зазначено, що її вимоги мають бути задоволені в місячний строк з дня її отримання , у разі відмови - збитки будуть стягнуті у судовому порядку (т.1, арк.справи 56-57).

Товариство не заперечило факт отримання претензії №62/11-12 від 08.04.2025, однак не вчинило дій щодо її визнання.

Відповідно, результати вимірювань показників складу та властивостей вод за лютий 2025 року відсутні у Басейного управління водних ресурсів річки Прип`ять, оскільки не є складовими Звіту Товариства про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік.

10.07.2024 Товариству видано Сертифікат підтвердження компетентності №014/2024 від 10.07.2024 з терміном дії до 09.07.2027, яким підтверджено компетентність вимірювальної лабораторії ТОВ "Комплекс екологічних споруд" на проведення вимірювань величин, наведених у додатку до сертифікату (амонію сольового, нітратів, нітритів, хлоридів, завислих речовин тощо) (т.1, арк.справи 92).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне:

Згідно з ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ.

Пунктом «а» ч.1 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища налажить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель та про поводження з відходами.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Статтею 40 цього Закону встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України водокористуванням є використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

В силу вимог ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані, зокрема: дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Нормами ч.1 ст.48 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Разом з цим, ст.70 Водного кодексу України встановлено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, зокрема, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань; за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Згідно з п."в" статті 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, встановлення лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище.

Як встановлено ст.33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Правилами охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465, передбачено, що скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування. Необхідний ступінь очищення зворотних вод, що скидаються у водні об`єкти, визначається нормативами гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин. Граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування (п.15-17).

За змістом пунктів 16 та 17 Правил необхідний ступінь очищення зворотних вод, що скидаються у водні об`єкти, визначається нормативами гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин, обсяг яких встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування.

Відповідно до п.19 вказаних Правил, нормування гранично допустимого скидання інших забруднюючих речовин у водні об`єкти здійснюється органами, уповноваженими видавати дозвіл на спеціальне водокористування, за умови, що досягнута категорія якості води при цьому не погіршиться.

Спір у справі стосується вимог Інспекції про стягнення з Товариства збитків за скидання зворотних (стічних) вод у річку Гнилоп`ять з перевищенням допустимої концентрації забруднюючих речовин за період з 19.06.2024 по 31.12.2024. Загальний обсяг недостатньо очищених зворотних (стічних) вод - 684,5 тис.м3 взято зі Звіту Товариства про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік. Збитки визначено за формулою 12 Методики №389 на підставі протоколів вимірювань показників складу та властивостей вод за період 11-17 лютого 2025. Загальна сума стягнення - 1638488,23 грн.

Товариство заперечувало проти позову Інспекції насамперед з тих підстав, що проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) у лютому 2025 року не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 35 Закону "Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року №230 затверджено Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Інспекції.

Згідно з пунктом 1 даного Положення №230 Державна екологічна інспекція відповідної області є територіальним органом Інспекції та їй підпорядковується. Державна екологічна інспекція відповідного округу є міжрегіональним територіальним органом Інспекції та їй підпорядковується.

Відповідно до п.п.2, 9-11 розд.II зазначеного Положення №230 Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом; пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Державна екологічна інспекція Поліського округу діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №32, згідно якого інспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей.

Пунктом 2 розділу II Положення встановлено, що інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

Наведеним вище підтверджується належний статус Інспекції у спірних відносинах з Товариством.

Згідно з вимогами ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані не допускати заподіяння шкоди об`єктам навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

ТОВ «КЕВ» здійснює водокористування на підставі дозволу на спеціальне водокористування №114/ЖТ/49д-23 від 27.07.2023, який містить допустимі обсяги скиду зворотних (стічних вод) на рік з гранично допустимими концентраціями забруднюючих речовин згідно переліку з терміном дії по 27.07.2026.

Відповідно до Спецдозволу №114/ЖТ/49д-23 фактичним місцем водовідведення є: Випуск №1 - скид зворотних (стічних) вод підприємства, від населення, вторинних водокористувачів та дощових і талих вод з території м.Бердичів після очистки на очисних спорудах повної біологічної очистки потужністю 7811,0 тис.м3/рік у річку Гнилоп`ять, притоку річки Тетерів, район річки Дніпро у межах села Швайківка Швайківської ТГ, Бердичівського району, Житомирської області.

Допустимий обсяг скиду зворотних (стічних) вод - 337,50м3/год, 8099,898м3/добу та 3612,60 тис.м3/рік, та фактичний обсяг скидання зворотних (стічних) вод - 171,75 м3/год. (згідно з розробленими нормативами ГДС).

Забруднюючі речовини, скидання яких нормується: азот амонійний (2,0 мг/дм3), БСК5(15,0 мг/дм3), ХСК (80,0 мг/дм3), завислі речовини (15,0 мг/дм3), нафтопродукти (0,077 мг/дм3), нітрати (18,0 мг/дм3), нітрити (0,31 мг/дм3), сульфати (95,3мг/дм3), фосфати (2,8 мг/дм3), хлориди (213 мг/дм3), залізо загальне (0,61 мг/дм3), СПАР (0,19 мг/дм3), хром 3+ (0,21 мг/дм3) та хром 6 + (0,03мг/дм3).

Товариство як водокористувач зобов`язане дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у річку Гнилоп`ять за показниками: БСК5 з 18,7 до 15,0 мг/дм3, ХСК з 128,9 до 80,0 мг/дм3 та азоту амонійного з 4,0 до 2,0мг/дм3.

Товариство зобов`язане проводити 1 раз на квартал лабораторний контроль за дотриманням допустимих параметрів складу стічних вод та якості річкової води у фоновому та контрольному створах

Як було встановлено, Товариство після 09.12.2023 не мало чинного сертифікату підтвердження компетентності вимірювальної лабораторії, оскільки Сертифікат №052/2020 від 09.12.2020, виданий ДП "Житомирстандартметрологія", втратив чинність 09.12.2023.

Товариству видано Сертифікат підтвердження компетентності №014/2024 від 10.07.2024 з терміном дії до 09.07.2027, яким підтверджено компетентність вимірювальної лабораторії ТОВ "Комплекс екологічних споруд" на проведення вимірювань величин, наведених у додатку до сертифікату (амонію сольового, нітратів, нітритів, хлоридів, завислих речовин тощо).

Отже, у період з 10.12.2023 до 09.07.2024 включно Товариство не могло самостійно контролювати в лабораторний спосіб допустимі обсяги скиду зворотних (стічних вод) у річку Гнилоп`ять з гранично допустимими концентраціями забруднюючих речовин чи з їх перевищенням.

Як встановлено п.7 розділу V Методичних рекомендацій з нормативів ГДС №173 фактичні обсяги забраної води і скинутих зворотних вод приймаються за даними звітів про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за останній звітний рік. За відсутності додаткової інформації режим скидання зворотних вод рекомендується приймати відповідно до режиму функціонування водокористувача (за кількістю робочих днів на рік і годин на добу та з урахуванням сезонного режиму роботи).

В свою чергу, за змістом Звіту Товариства про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік: кількість днів роботи водокористувача, що звітує - 366 днів; кількість годин роботи на добу 24; всього відведено зворотних (стічних) вод за рік, тис.куб.м - 1657,4, з них недостатньо очищених - 684,5 та нормативно-очищених - 972,9; результати очистки стічних вод на очисних спорудах Товариства окремо оформлено за серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень місяці 2024 року за підписом начальника лабораторії Гіневського Г.С.; зведені результати хімічних аналізів зворотних (стічних) вод, відведених у р.Гнилоп`ять за 2024 оформлено додатком 2 до звіту .

Товариство визнає, що недостатньо очищені зворотні (стічні) води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік склали обсяг - 684,5 тис.куб.м, який утворився за лютий -127,4 тис.куб.м, червень - 145,6 тис. куб.м, вересень -140,8 тис.м.куб, жовтень -137,9 тис.м.куб, листопад -132,3 тис.м.куб.

Колегія суддів відмічає, що Товариство поданням Звіту про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік фактично визнало факт недостатнього очищення зворотних (стічних) вод у наведені місяці року, в тому числі після 09.07.2024, коли Товариство вже могло самостійно контролювати в лабораторний спосіб допустимі обсяги скиду зворотних (стічних вод) у річку Гнилоп`ять з гранично допустимими концентраціями забруднюючих речовин чи з їх перевищенням.

Суд першої інстанції зазначив, що показник за лютий - 127,4 тис.куб.м було враховано Інспекцією при розрахунку збитків за період з 01.01.2024 по 31.05.2024, стягнутих рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.10.2025 у справі №906/1011/24.

Однак, відповідно до довідки ТОВ "Комплекс екологічних споруд" №92 від 14.06.2024 за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 суб`єктом господарювання у водний об`єкт (р.Гнилоп`ять) було відведено 672928 м.куб. зворотних вод; за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 у водний об`єкт (р.Гнилоп`ять) недостатньо очищених зворотних стічних вод скинуто не було.

Зі змісту рішення Господарського суду Житомирської області від 22.10.2025 у справі №906/1011/24 вбачається, що вказаний відповідачем у довідці №92 від 14.06.2024 об`єм відведених зворотних вод у розмірі 672928 м.куб. за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 не міг бути врахований у зв`язку з втратою чинності сертифікату підтвердження компетентності на проведення вимірювань №052/2020 від 09.12.2020 вимірювальної лабораторії ТОВ "Комплекс екологічних споруд". Відповідно, з урахуванням лабораторних досліджень інспекції, весь задекларований об`єм зворотних вод було визнано недостатньо очищеним для цілей розрахунку збитків.

Тобто, з рішення Господарського суду Житомирської області від 22.10.2025 у справі №906/1011/24 не вбачається врахування показника недостатньо очищених вод за лютий у розмірі 127,4 тис.куб.м при розрахунку збитків за період з 01.01.2024 по 31.05.2024, чим спростовуються аргументи Товариства та суду першої інстанції про протилежне.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки у період з 10.12.2023 до 09.07.2024 включно Товариство не могло самостійно контролювати в лабораторний спосіб допустимі обсяги скиду зворотних (стічних вод) у річку Гнилоп`ять з гранично допустимими концентраціями забруднюючих речовин чи з їх перевищенням, показник за червень - 145,6 тис.куб.м цілком обґрунтовано врахований Інспекцією для розрахунку збитків за період з 19.06.2024 по 31.12.2024.

Таким чином, враховуючи інформацію із Звіту про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2024 рік, фактичний об`єм скинутих недостатньо очищених зворотних вод у р. Гнилоп`ять за період з 19.06.2024 по 31.12.2024 складає 684500 м3.

Згідно з ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог природоохоронного законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення (припис) контролюючого органу (див.постанови Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №826/4278/14, від 23.02.2024 у справі №400/3940/21).

Такий акт є одним із найважливіших джерел екологічної інформації, що становить значний суспільний (публічний) інтерес, використання якої допомагає здійснювати Держекоінспекцією та її підрозділами аналіз дотримання суб`єктом природокористування відповідного законодавства.

Посилання на акти, що винесені за результатами попередніх перевірок, може слугувати доказом встановлення хронології порушень та їх повторюваності. Аналіз цих документів дозволяє визначити момент початку порушень природоохоронного законодавства а також заходи, вжиті суб`єктом, що перевіряється, для їх усунення. Це сприяє формуванню уявлення про динаміку відповідності діяльності суб`єкта природокористування вимогам законодавства та виявленню системності цих порушень у часі (див. постанову Верховного Суду від 23.02.2024 у справі №400/3940/21).

Верховний Суд у постановах від 26.05.2022 у справі №922/2317/21, від 26.07.2022 у справі №924/883/21, від 16.08.2022 у справі №925/1598/20; від 18.05.2023 у справі №914/669/22; від 11.01.2024 у справі №918/618/22 в аспекті дослідження питання встановлення необхідних документів в якості доказів для підтвердження фактів правопорушення природоохоронного законодавства, зазначив, що таким є акт перевірки. У такому акті відповідно до статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" фіксується факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і саме він є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За результатами позапланового заходу державного контролю Інспекцією складено Акт №2 від 18.02.2025, яким зафіксовано факт невиконання пунктів 1,2 та 3 Припису №6 від 24.06.2024. Керівник Товариства Григорчук А.М. від підпису цього акта відмовився, про що представниками Інспекції проставлено відмітку 18.02.2025. Примірник Акта №2 від 18.02.2025 супровідним листом надісланий Інспекцією Товариству (т.1, арк.справи 39, 41 на звороті). Факт отримання Акта №2 від 18.02.2025 Товариство не заперечувало.

В оскарженому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариство після отримання Припису №6 від 24.06.2024 мало негайно усунути виявлені порушення, тоді як Інспекція мала право перевірити його виконання шляхом здійснення позапланового заходу фактично на початку липня 2024, однак не у лютому 2025. В свою чергу, Інспекція не пояснила на якій підставі були складені протоколи вимірювань показників складу та властивостей вод №117-24/1 від 05.11.2024 (акт відбору проб вод від 30.10.2024 №117-24/1) та №127-24/1 від 03.12.2024 (акт відбору проб вод від 27.11.2024 №127-24/1), та чому в той період не було перевірено виконання Припису №6 від 24.06.2024 шляхом проведення позапланового контрольного заходу.

Щодо зазначеного колегія суддів відмічає, що Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану», відповідно до пункту 1 якої припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», тобто обмежено проведення планових заходів під час правового режиму воєнного стану в Україні.

При цьому, у пункті 2 Постанови КМУ від 13 березня 2022 року №303 (в редакції, чинній у січні 2025) передбачено, що за наявності загрози, що має негативний вплив на захист навколишнього природного середовища, дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Державною екологічною інспекцією України видано Доручення №119 від 24.01.2025 на підставі абз.4 ч.1 ст.6 Закону №877-V, п.2 Постанови КМУ від 13 березня 2022 №303, Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 21.01.2025 №97 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо виконання Товариством Припису №6 від 24.06.2024 (т.1, арк.справи 75).

З пояснень позивача вбачається, що 25.11.2024 на гарячу лінію Інспекції звернувся громадянин Козловський щодо невиконання припису ТОВ «КЕС» та забруднення водних об`єктів. На підставі цього звернення Інспекція здійснила відбір проб вод, що підтверджується протоколом вимірювань показників складу та властивостей вод №127-24/1 від 03.12.2024 та актом відбору проб вод від 27.11.2024 №127-24/1, що й стало підставою для перевірки виконання припису. Зафіксувавши перевищення нормативів ГДС відповідно до дозволу на спецводокористування від 27.07.2023 №114/ЖТ/49д-23 в зворотних (стічних) водах, Інспекцією Поліського округу вказані матеріали направлено на ДЕІ України для отримання погодження від Міністра захисту довкілля та природних ресурсів та Доручення ДЕІ України на проведення перевірки виконання припису, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю)» підставами для здійснення позапланових заходів є: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю). Таким чином, був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо виконання вимог припису ТОВ «КЕС», що зафіксовано в Акті №2 від 18.02.2025. Інспекція могла провести позаплановий захід лише відповідно до Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» від 21.01.2025 №97 та Доручення Державної екологічної інспекції України від 24.01.2025 №119, щодо перевірки вимог припису Державної екологічної інспекції Поліського округу №6 від 24.06.2024, які були видані на початку 2025 року.

Колегія суддів враховує вказані пояснення позивача з огляду на їх обґрунтованість та підтвердження відповідними доказами, а також зазначає, що нормативні акти, які регулюють порядок здійснення державного контролю у сфері охорони та використання водних ресурсів, не містять конкретного строку перевірки виконання вимог приписів, виданих інспекцією.

Наведеним підтверджується відповідність дій Інспекції щодо проведення у лютому 2025 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо виконання Товариством Припису №6 від 24.06.2024, за наявності передбачених законом підстав, із дотриманням встановленої процедури та на підставі відповідних розпорядчих документів уповноважених органів.

При цьому, Інспекція діяла в межах наданих їй законом повноважень, реалізуючи функції державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також у спосіб, визначений Конституцією України, законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, що регулюють порядок здійснення таких заходів. Відтак, дії Державної екологічної інспекції Поліського округу відповідають вимогам статті 19 Конституції України щодо обов`язку органів державної влади діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

При цьому, дії інспекції з проведення позапланової перевірки, за наслідками яких був складений акт перевірки, не були предметом оскарження в суді та не були визнані в судовому порядку протиправними. Тобто, акт перевірки на час вирішення спору є чинним, зазначені в ньому відомості відповідачем не спростовані.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав вважати позапланову перевірки відповідача Державною екологічною інспекцією Поліського округу незаконною, а доводи відповідача з цього приводу є необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Акт №2 від 18.02.2025 є належним та допустимим доказом порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом забруднення водойми р.Гнилоп`ять наднормативним скидом забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами.

Відповідач стверджує, що лабораторії Інспекції не є випробувальними лабораторіями з відповідною сферою акредитації,

Повноваження лабораторії Інспекції на проведення вимірювань викидів забруднюючих речовин (амонію, БСК, завислих речовин тощо) підтверджені наказом Державної екологічної інспекції України №19 від 21.01.2022 "Про уповноваження на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг у сфері метрології під час контролю стану навколишнього природного середовища".

Суд першої інстанції з даних публічної інформації в мережі інтернет за посиланням https://www.dei.gov.ua/post/2909 встановив, що у Переліку територіальних та міжрегіональних територіальних органів Державної екологічної інспекції України, уповноважених на проведення вимірювань (станом на 01.07.2024) значиться Державна екологічна інспекція Поліського округу (підрозділ, який проводить вимірювання - відділ інструментально-лабораторного контролю, місце розташування: адреса 1 - вул.Л.Качинського, 12а, м.Житомир; адреса 2 - вул.Л.Толстого, 20, м.Рівне) та здійснюється посилання на наказ Державної екологічної інспекції України №19 від 21.01.2022.

Вказаним наказом Державної екологічної інспекції України від 21.01.2022 №19 «Про уповноваження на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг у сфері метрології під час контролю стану навколишнього природного середовища», а також додатками до нього, визначено галузь уповноваження та перелік показників, щодо яких дозволено здійснювати вимірювання. Зазначений наказ є чинним, не скасованим і є належною правовою підставою для проведення інструментально-лабораторних вимірювань у межах державного екологічного контролю.

У п.2.3 та п.п.2.3.1 розділу ІІ Методики №389 при визначенні наднормативних скидів забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами використовуються розрахункові методи або результати інструментально-лабораторних вимірювань центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, його територіальними та міжрегіональними територіальними органами, уповноваженими на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, відповідно до вимог до технічної компетентності та незалежності, визначених Міндовкілля.

Тому суд першої інстанції правильно відхилив аргументи Товариства про те, що лабораторії Інспекції не є випробувальними лабораторіями з відповідною сферою акредитації, які акредитовані Національним агентством з акредитації України.

Щодо актів відбору проб колегія суддів зазначає наступне.

Акти відбору проб від 05.02.2025 №4-25/1, від 07.02.2025 №7-25/1, 10.02.2025 №8-25/1 складено у присутності лаборантів - вимірювальної лабораторії Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які його підписали, про який зазначено у протоколах вимірювань складу та властивостей вод від 11.02.2025 №4-25/1, від 13.02.2025 №7-25/1, від 17.02.2025 №7-25/1 відповідно. Місце відбору - Випуск №1 ТОВ "КЕС".

У протоколах вимірювань показників складу та властивостей вод №4-25/1 від 11.02.2025, №07-25/1 від 13.02.2025 та №8-25/1 від 17.02.2025, Інспекцією зазначено, що відбір проб вод проведено на Випуску №1 ТОВ "КЕС", а також з річки Гнилоп`ять вище випуску №1 та нижче випуску №1.

За результатами проведених досліджень зворотних (стічних) вод 11.02.2025, 13.02.2025 та 17.02.2025 лабораторією Інспекції встановлено перевищення по азоту амонійному в 13,9 рази, фосфатах - 2,7 рази , ХСК - 1,6 рази, БСК-5 - 2,2 рази, завислим речовинам - 1,3 рази. При цьому такі перевищення зафіксовані саме у місці відбору - Випуск №1 ТОВ "КЕС".

Суд першої інстанції зазначає, що розрахунок збитків за формулою 12 Методики №389 за червень, вересень, жовтень та листопад 2024 не правомірно здійснювати за результатами вимірювань скинутих зворотних (стічних) вод за показниками їх забруднення у лютому 2025 за пробами, відібраними не у місці контрольних створів, а в місці їх фактичного відведення у водний об`єкт, яким є Випуск №1 згідно Спецдозволу №114/ЖТ/49д-23.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком та відзначає, що відбір проб зворотних (стічних) вод здійснювався Державною екологічною інспекцією Поліського округу із дотриманням вимог чинних нормативно-правових та нормативно-технічних документів, зокрема відповідно до ДСТУ ISO 5667-10:2005 «Якість води. Відбирання проб. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод», яким регламентовано порядок, умови та методику відбору проб, вимоги до місць їх відбору, а також забезпечення репрезентативності та достовірності отриманих результатів лабораторних досліджень.

При цьому точки відбору проб не визначалися інспекцією довільно чи безпідставно.

Відбір проб здійснювався за участю представника ТОВ «КЕС» виключно у тих точках, які заздалегідь встановлені та закріплені у дозвільних документах самого суб`єкта господарювання, а саме у дозволі на спеціальне водокористування від 27.07.2023 №114/ЖТ/49д-23, зокрема на Випуску №1, а також у графіку контролю роботи очисних споруд каналізації та інших внутрішніх документах підприємства, що регламентують порядок скиду зворотних вод.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що місця відбору проб були визначені самим відповідачем у межах отриманих ним дозвільних документів (дозволі на спеціальне водокористування від 27.07.2023 №114/ЖТ/49д-23), а тому не потребували їх додаткового встановлення або окремого погодження інспекцією безпосередньо на місцевості.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, доводи про нібито самовільне або неправомірне визначення інспекцією точок відбору проб є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відбір проб здійснювався у передбачений законом спосіб, у визначених дозвільною документацією місцях та з дотриманням встановленої процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідних актах чітко визначено місце відбору проб шляхом зазначення конкретних контрольних точок, а саме: Випуск №1 суб`єкта господарювання та річка Гнилоп`ять вище і нижче зазначеного випуску. Таке визначення місця відбору є загальноприйнятим та достатнім для ідентифікації точки контролю у випадку відбору проб зворотних (стічних) вод і поверхневих вод у зоні впливу конкретного випуску.

Випуск №1 не є абстрактним чи умовним поняттям, а є чітко визначеним та закріпленим у дозвільних документах самого відповідача, зокрема у дозволі на спеціальне водокористування. Відтак, зазначення у актах саме цього випуску однозначно ідентифікує місце відбору проб та не потребує додаткової геодезичної або координатної прив`язки на місцевості.

Аналогічним чином визначення місць відбору проб поверхневих вод річки Гнилоп`ять вище та нижче Випуску №1 є нормативно обґрунтованим і відповідає вимогам чинних стандартів, зокрема ДСТУ ISO 5667-10:2005, які не містять припису щодо обов`язкового зазначення географічних координат або детальної топографічної прив`язки для кожного випадку відбору проб. Метою такого відбору є саме порівняльна оцінка якості води до та після місця скиду, що досягається шляхом відбору проб відносно конкретного, визначеного випуску.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідач, як суб`єкт спеціального водокористування є особою, яка експлуатує відповідний випуск та несе відповідальність за його технічний стан і режим роботи, а отже не може посилатися на неможливість ідентифікації власного випуску або прилеглих до нього ділянок водного об`єкта. Будь-яких доказів того, що відбір проб здійснювався не у визначених дозвільними документами місцях або поза зоною впливу Випуску №1, відповідачем не надано.

Більше того, відбір води здійснювався за участю представників ТОВ «КЕС»: лаборанта Ципановської Н.Л., лаборанта Сабодахи Л.М. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що твердження про відсутність прив`язки до місцевості є формальними, не ґрунтуються на вимогах законодавства та спрямовані на безпідставне знецінення належних і допустимих доказів. Акти та протоколи відбору проб містять достатні дані для ідентифікації місця відбору.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції відзначає, що акти відбору проб води складено за уніфікованою формою, яка затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.04.2013 №179 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.05.2013 за №739/23271, що надає такій формі статус обов`язкової для застосування під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Зазначена уніфікована форма розроблена з урахуванням необхідності її використання для фіксації результатів відбору проб різних видів вод, у тому числі поверхневих, підземних, зворотних (стічних) вод, у різних природних, технологічних та гідрологічних умовах. Саме з цією метою форма акта є універсальною та передбачає заповнення лише тих реквізитів і показників, які є релевантними для конкретного виду вод та способу відбору проб.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку відбору проб зворотних (стічних) вод, зокрема з випусків очисних споруд, вимоги щодо обов`язкового зазначення глибини відбору проб нормативними актами не встановлені, оскільки такий показник не має самостійного значення для оцінки якості стічних вод у місцях контрольованого скиду. Відповідно, відсутність у акті відбору проб відомостей про глибину води не свідчить про порушення процедури відбору проб та не впливає на достовірність отриманих результатів лабораторних досліджень.

Отже, доводи відповідача про необхідність обов`язкового зазначення глибини води в актах відбору проб є необґрунтованими.

Таким чином, акти відбору проб вод складені за уніфікованою формою, затвердженою наказом Мінприроди України №179, відповідають встановленим вимогам, містять усі необхідні відомості для ідентифікації проб та є належними і допустимими доказами у даній справі.

Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 з наступними змінами та доповненнями (далі - Методика).

Відповідно до абзацу другого пункту 1.4 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.

Згідно з п.2.1 Методики наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт вважаються: скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.4 Методики нарахування збитків здійснюється з моменту встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду та триває до моменту усунення порушення або його належного підтвердження.

Згідно з п.7.1 Методики розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, грн, здійснюється за формулою (12) Методики.

Оскільки скид забруднюючих речовин здійснювався у водний об`єкт зі зворотними водами, розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного скиду, правомірно здійснено позивачем за формулою №12 Методики.

Судом апеляційної інстанції перевірено здійснений позивачем розрахунок шкоди у розмірі 1638488,23 грн та встановлено, що його здійснено арифметично правильно.

Крім цього, суд першої інстанції обгрунтовуючи відмову у позові стверджує, що Інспекція мала встановити наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою Товариства та заподіяною шкодою, оскільки саме у зв`язку з недотриманням вимог Спецдозволу №114/ЖТ/49д-23 в частині затвердженої гранично допустимої концентрації скиду забруднюючих речовин у річку Гнилоп`ять зі зворотними водами, було спричинено шкоду водному об`єкту, у вигляді його забруднення хімічними речовинами в недопустимій концентрації.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, згідно з частинами першою і другої якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків; під шкодою необхідно розуміти, зокрема зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом; причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність/неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності (відповідні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.01.2022 у справі №904/1448/20 та Верховним Судом у постановах: від 06.06.2023 у справі 911/682/21, від 12.09.2024 у справі №907/181/22, від 30.01.2025 у cправі №922/618/22, від 12.03.2025 у справі № 909/131/24, від 08.05.2025 у cправі №912/3350/21).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17 виснувала, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази ( див. постанову ВС від 08.07.2025 у cправі №925/556/24).

Пунктами 3, 7 ч.1 ст.44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає помилковими висновки місцевого господарського суду про відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, оскільки встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують неодноразове перевищення ТОВ «Комплекс екологічних споруд» показників гранично допустимого скидання стічних вод у водний об`єкт - річку Гнилоп`ять та свідчать про те, що в діях ТОВ «Комплекс екологічних споруд» наявні усі елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка Товариства, що виражається у недотриманні умов ГДС при скиданні стічних вод у р.Гнилоп`ять; безпосередній причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою Товариства, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки Товариства через недотримання природоохоронного законодавства; вина Товариства полягає у недотриманні умов ГДС при скиданні стічних вод у р.Гнилоп`ять.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог та відшкодування за рахунок відповідача збитків в сумі 1638488,23 грн заподіяних водному об`єкту - р.Гнилоп`ять внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено ч.4 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини та вищенаведені норми, дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів, та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне здійснити новий розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій шляхом покладення таких витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2025 у справі №906/870/25 скасувати.

3. Прийняти нове рішення:

«Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" (13300, Житомирська обл., м.Бердичів, вул.Житомирська, буд.76; код ЄДРПОУ 31434,23 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС, зарахувавши вказані кошти на рахунок: , р/р UA0006787, код платежу - 21081100 ГУК у Житомирській обл./ТГ с.Швайківка.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" (13300, Житомирська обл., м.Бердичів, вул.Житомирська, буд.76; ) на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, м.Житомир, вул.Леха Качинського, буд.12а; ; р/р UA0081780, МФО 820172, банк отримувача Казначейство України) 19661,86 грн судового збору.

Видати накази».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" (13300, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Житомирська, буд. 76; ) на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, м.Житомир, вул.Леха Качинського, буд.12а; ; р/р UA0081780, МФО 820172, банк отримувача Казначейство України) 29492,79 грн судового збору за апеляційний перегляд рішення.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Романюк Ю.Г.

Суддя Коломис В.В.