ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/933/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "П`ятигірське"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп"

про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельних ділянок та застосування наслідків недійсності правочину

Секретар судового засідання Агаєва Н.Б.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Кулай О.І.;

Від відповідача: Мазнєва С.Г. (в режимі відеоконференції);

Від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Рівненської області 09.10.2025 звернулось Фермерське господарство "П`ятигірське" з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Устя Агро", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп", як покупцем.

Стислий виклад позиції позивача, третьої особи та заперечень відповідача.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що договір купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023 не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а укладений відповідачем з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання, яке підтверджено судовими рішеннями у справах № 918/148/21 та № 918/568/23.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що з метою забезпечення виконання судових рішень у примусовому порядку, приватним виконавцем Сідоренком С.П. накладено арешт на майбутній врожай сільськогосподарських культур, які вирощуються на орендованих земельних діялнках, за переліком, який вказаний у зазначеній постанові, що належить відповідачеві у межах суми стягнення та з урахуванням основної винагороди виконавця та мінімальної суми витрат виконавчого провадження у сумі 2703119,29 грн. Також позивачем не доведено необхідність у реалізації прав оренди земельних ділянок за спірним договором з метою погашення боргу відповідача перед позивачем, у разі, якщо спірний договір буде визнаний судом недійсним.

У додаткових поясненнях представник позивача вказує, що з відповіді приватного виконавця Сідоренка С.П. вбачається, що приватним виконавцем з моменту відкриття виконавчих проваджень, за якими боржником є ТОВ "Устя Агро", не виявлено ні майна, ні коштів на рахунках, котрі б належали ТОВ "Устя Агро" на праві власності, а урожай, на котрий було накладено арешт, був зібраний невідомими особами і вивезений у невідомому напрямку. Отже право оренди земельних ділянок це єдине чим могло б бути забезпечене погашення боргу ТОВ "Устя Агро" перед ФГ "П`ятигірське". Окрім того, повідомляє суд, що виконавчими провадженнями не охоплено весь борг ТОВ "Устя Агро" перед ФГ "П`ятигірське", а саме не пред`явлено на виконання наказ Господарського суду Рівненської області у справі № 918/148/23 від 23.10.2023, на суму стягнення 723780,00 грн, що свідчить про наявність боргу у більшій сумі, як зазначає відповідач у своєму відзиві.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.10.2025 (суддя Романюк Ю.Г.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.11.2025.

24.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від Фермерського господарства "П`ятигірське" надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просить залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп".

24.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від Фермерського господарства "П`ятигірське" надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 27.10.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп".

Ухвалою суду від 27.10.2025 у задоволенні заяви Фермерського господарства "П`ятигірське" про забезпечення позову у справі №918/933/25 відмовлено.

Ухвалою суду від 11.11.2025 відкладено підготовче засідання на 25.11.2025.

24.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмженою відповідальністю "Устя Агро" надійшов відзив на позовну заяву, у якому міститься клопотання про поновлення процесуального строку на його подачу.

25.11.2025 до суду від Фермерського господарства "П`ятигірське" надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить крім первісної позовної вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, також застосувати наслідки недійсності цього правочину.

Ухвалою суду від 25.11.2025 у задоволенні клопотання ТОВ "Устя Агро" про поновлення строку на подання відзиву відмовлено. Визнано поважними причини пропуску ТОВ "Устя Агро" строку на звернення з відзивом, прийняти відзив і долучити його до матеріалів справи, подальший розгляд якої проводити з урахуванням даної заяви по суті спору. Прийнято заяву ФГ "П`ятигірське" про уточнення позовних вимог. Постановлено подальший розгляд справи проводити із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог у межах позовних вимог. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів - до 12.01.2026 включно. Підготовче засідання відкласти на 12.01.2026.

Ухвалою суду від 26.11.2025 заяву Фермерського господарства "П`ятигірське" про уточнення позовних вимог від 25.11.2025 в частині вимоги про застосування наслідків недійсності договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між ТОВ "Устя Агро" та ТОВ "Устя Агро Груп" залишено без руху. Встановлено Фермерському господарству "П`ятигірське" строк усунення виявлених недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Встановлено Фермерському господарству "П`ятигірське" спосіб усунення недоліків заяви - шляхом подання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 2 422,80 грн.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.12.2025 № 03-04/88/2025, враховуючи указ Президента України від 13.12.2025 № 951/2025 "Про призначення судді", яким суддю Романюк Ю.Г. призначено на посаду судді Північно - західного апеляційного господарського суду, відповідно до підпунктів 2.3.43-2.3.48 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/933/25.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 справу № 918/933/25 передано судді Мовчуну А.І.

Ухвалою суду від 22.12.2025 матеріали справи № 918/933/25 прийнято до свого провадження. Залишено без розгляду заяву Фермерського господарства "П`ятигірське" про уточнення позовних вимог від 25.11.2025 в частині вимоги про застосування наслідків недійсності договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між ТОВ "Устя Агро" та ТОВ "Устя Агро Груп". Підготовче засідання призначено на 19.01.2026.

Ухвалою суду від 19.01.2026 підготовче засідання відкладено на 26.01.2026.

20.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просить доповнити прохальну частину позовної заяви наступною вимогою: застосувати наслідки недійсності договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між ТОВ "Устя Агро" та ТОВ "Устя Агро Груп".

Ухвалою суду від 22.01.2026 залишено без руху заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог. Встановлено позивачу строк на усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог - 5 днів з дня отримання даної ухвали. Встановлено позивачу спосіб на усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог шляхом подання суду доказів доплати судового збору у розмірі 239,60 грн.

23.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог.

26.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких просить долучити до матеріалів справи: копію відповіді на запит приватного виконавця Сідоренко С.П. від 23.01.2026, за вихідним № 6323; копію наказу по справі №918/148/23 від 23.10.2023.

Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмета позову та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням поданих змін. Підготовче засідання відкладено на 11.02.2026.

Ухвалою суду від 11.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2026.

Ухвалою суду від 05.03.2026 розгляд справи відкладено на 11.03.2026.

09.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

09.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення до клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження доказів його надсилання третій особі.

11.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

11.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 11.03.2026 представника позивача просила повернутись до стадії підготовчого провадження у справі № 918/933/25 та призначити підготовче засідання для вирішення питання щодо витребування доказів, а саме договору купівлі - продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 14.08.2025.

В той же час, представник відповідача заперечувала щодо повернення до стадії підготовчого провадження з підстав зазначених у запереченнях на вказане клопотання.

Розглянувши клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження, судом встановлено наступне.

В обгрунтування вказаного клопотання представник зазначила, що після закриття підготовчого провадження виникли обставини, які не були відомі раніше та які потребують вчинення дій, що реалізуються лише на стадії підготовчого провадження, а саме: необхідність витребування нового доказу - договору купівлі - продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 14.08.2025, укладеного між ТОВ "Устя Агро Груп" та ТОВ "Акріс Агро Груп". Предметом вказаного договору є ті ж самі ділянки, що і у договорі, який оскаржується. Вказаний договір, на думку представника позивача, має суттєве значення для розгляду справи, оскільки порівняльний аналіз двох договорів з одним і тим же предметом дасть можливість встановити ряд фактів, що безпосередньо можуть вплинути на прийняте рішення у справі.

В постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зроблено висновок про те, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, наведені представником позивача підстави щодо необхідності витребування договору купівлі - продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 14.08.2025 не є обґрунтованими, та не доводять, які саме обставини справи відповідні докази можуть підтвердити або спростувати.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження.

11.03.2026 присутні представники сторін надали пояснення по суті позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Фермерське господарство "П`ятигірське" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" (далі - відповідач), в якому просило стягнути з останнього заборгованість у сумі 3306425,48 грн, з яких: згiдно договору оренди з екiпажем № 05-ФГ-20032312: основну заборгованість - 579 436,17 грн, 3% рiчних - 13476,46 грн, iнфляцiйнi втрати - 31868,99 грн, пеню - 55943,37 грн.; згiдно договору поставки сiльськогосподарської продукцiї № 200716/1: 12% від вартості непоставленого Товару - 1632000,00 грн; згiдно договору поставки № 02-ФГ-200401/2 основну заборгованість - 277408100,00 грн., 3% рiчних - 6921,70 грн., iнфляцiйнi втрати - 15 467,43 грн., 0,1% за кожен день прострочення - 84495,36 грн; згiдно договору вiдповiдального зберiгання майна №03-ФГ-200423/1: вартість неповернутого майна - 609408,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.03.2021 (суддя Марач В.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/148/21.

За наслідком розгляду вказаної господарської справи, Господарським судом Рівненської області прийнято рішення від 18.07.2023, яким позов задоволено частково. Постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" на користь Фермерського господарства "П`ятигірське" заборгованість за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05-ФГ-200323/2 від 23.03.2020 у сумі 579436 грн 17 коп , 3% річних в сумі 42 759 грн 21 коп, пеню в сумі 40003 грн 32 коп та 15333 грн 43 коп судового збору.

Північно - західний апеляційний господарський суд 26.09.2023 по справі № 918/148/21 ухвалив постанову, котрою апеляційну скаргу Фермерського господарства "П`ятигірське" на рішення господарського суду Рівненської області від 18.07.2023 у справі № 918/148/21 задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.07.2023 у справі № 918/148/21 в частині стягнення пені змінено та викладено резолютивну частину рішення в частині стягнення пені в наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" на користь Фермерського господарства "П`ятигірське" пеню в сумі 200016,63 грн". В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" на користь Фермерського господарства "П`ятигірське" судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 4500,37 грн.

За наслідком видано ряд виконавчих документів, а саме наказів на примусове виконання стягнутих сум, а саме основного зобов`язання у сумі - 579436 грн 17 коп., 3% річних в сумі - 42 759 грн 21 коп , пеню в сумі - 40003 грн 32 коп та 15333 грн 43 коп судового збору.

Вказані судові накази були пред`явлені до виконання до органу виконавчої служби, а саме до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергія Петровича, який, в межах наданих йому законом повноважень, відкрив виконавчі провадження.

В межах іншого судового провадження за № 918/568/23 (суддя Торчинюк В.Г.), яке відкрито 13.06.2023, було прийнято рішення від 22.08.2023 про задоволення позову, яким стягнуто з відповідача на користь позивача вартість неповернутого майна за договором відповідального зберігання майна № ОЗ-ФГ-200423/1 від 23.04.2 грн 00 коп та 23847 грн 00 коп судового збору.

На виконання вказаного судового рішення 10.10.2023 було видано наказ про примусове виконання рішення.

Як стверджує позивач, на момент подання цього позову, вказані судові рішення перебувають на виконанні, об`єднані в одне зведене виконавче провадження № 73022364 на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергія Петровича від 11.10.2023.

Позивач зазначає, що за період розгляду справ № 918/148/21 та № 918/568/23, ТОВ "Устя Агро" укладено договір купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023 (далі - договір) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп" (далі - третя особа), за яким ТОВ "Устя Агро" продало (відчужило), а ТОВ "Устя Агро Груп" придбало (купило) право оренди на 1343 земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Право оренди земельних ділянок, що є предметом цього договору, продано (відчужено) орендарю - покупцю з розрахунку 100 грн за 1 га (п. 3.1. договору).

Позивач вважає, що договір купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023 укладений відповідачем з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання, яке підтверджено судовими рішеннями у справах № 918/148/21 та № 918/568/23.

Додатково зазначає, що право оренди земельних ділянок продано за значно нижчою ціною ніж реальна вартість речового права та без будь - якого грошового виконання третьою особою, окрім перереєстрації речових прав з метою недопущення їх арешту та звернення - стягнення за їх рахунок.

Відтак, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023.

Під час розгляду справи позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмету позову шляхом доповнення позовних вимог новою (без зміни підстав позову): застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між ТОВ "Устя Агро", як продавцем, та ТОВ "Устя Агро Груп", як покупцем.

Ухвалою суду від 26.01.2026, серед іншого, прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмета позову та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням поданих змін.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Згідно із частиною 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відтак до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, не визнається, оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач самостійно визначає предмет, підстави позову, обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, зазначає суб`єктний склад у судовому процесі. Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, суб`єктний склад цих конкретних спірних правовідносин, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Таким чином, вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Адже, рішенням суду має вирішуватись питання про захист визначених, конкретних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин, а не ілюзорних та абстрактних, тобто ним мають усуватись перешкоди, які виникли на шляху здійснення особою, яка звернулася з позовом, свого права.

Під час розгляду справи суд має перевірити вищевказане у розрізі доводів та доказів як позивачів так і відповідачів, з огляду на тягар доказування, ураховуючи принцип змагальності та диспозитивності, завдань господарського судочинства в цілому.

Суд акцентує увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у господарському (судовому) процесі": сторонами в господарському (судовому) процесі є такі її учасники: позивач і відповідач, особи, які вказані у статті 4 ГПК України (частина 1 статті 45 ГПК України); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 та підтримані у постановах КЦС ВС від 04.10.2023 у справі №741/1181/21 (61-9414св23) та КГС ВС від 30.01.2024 у справі 924/564/22).

Визначення відповідачів як одного із видів суб`єктів господарського процесу є правом позивача. Проте саме суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ГПК України, ураховуючи завдання господарського судочинства має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір.

За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги.

З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).

Отже належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звідси належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення.

Згідно із положеннями статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 цього ж Кодексу.

За приписами частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Зокрема, у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 670/23/18, від 31.08.2021 у справі № 909/207/20).

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц вказано, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо відповідача належного.

Так, предметом позову у даній справі, зокрема, є матеріально - правова вимога про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп" (третя особа), а тому з урахуванням наведеного вище, належними співвідповідачами за такими вимогами мали бути усі зазначені особи (визначений відповідач та третя особа).

Водночас Фермерським господарством "П`ятигірське" як відповідача було визначено лише одну із сторін оспорюваного правочину, а залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп" як співвідповідача не заявлялося.

Поряд з цим повноважень самостійно залучити вказаного суб`єкта господарювання як співвідповідача суд не має, позаяк такі процесуальні дії належить вчиняти у підготовчому провадженні і лише за клопотанням позивача (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 925/440/18 та від 26.01.2022 у справі № 917/2041/20).

Якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 та постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 909/207/20).

Пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та виключає необхідність надавати оцінку іншим аргументам скаржника, які стосуються передусім з`ясування обставин обґрунтованості/ необґрунтованості позову, оскільки дослідженню цих обставин має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (близький за змістом висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).

Незалучення всіх належних відповідачів виключає можливість вирішення судом спору про визнання недійсним договору по суті заявлених вимог (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 917/1173/22).

Відтак, суд дійшов висновку щодо відмови в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023 з мотивів неправильного визначення позивачем суб`єктного складу відповідачів у цій справі.

Що стосується позовної вимоги про застосування недійсності договору купівлі -продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, укладеного між ТОВ "Устя Агро", як продавцем, та ТОВ "Устя Агро Груп", як покупцем.

Загальні правила щодо правових наслідків недійсності правочинів сформульовані в статті 216 ЦК України, в частині першій якої вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (частина друга статті 216 ЦК України).

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частина третя цієї ж статті).

У постанові від 12.12.2018 у справі № 644/7422/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан. У судовій практиці цей процес називають двосторонньою реституцією.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 01.06.2023, тому не підлягають застосуванню правові наслідки недійсності правочину.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами, зокрема, на визначення процесуального складу учасників справи.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фермерського господарства "П`ятигірське" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп" про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельних ділянок та застосування наслідків недійсності правочину є такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача у повному обсязі

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Фермерського господарства "П`ятигірське" (35764, Рівненська обл., Рівненський р-н., с. П`ятигори, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Устя Агро" (34710, Рівненська обл., Рівненський р-н., с. Устя, вул. Замлинок, 91, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Устя Агро Груп" (01011, м. Київ, вул. Мирного Панаса, 11, ) про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельних ділянок та застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

2. Судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 13 березня 2026 року.

Суддя А.І.Мовчун