ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 березня 2026 року Справа № 903/1058/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства СЛМ-ПЛАСТ, м. Житомир

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир, м. Володимир, Володимирський р-н., Волинська обл.

про визнання недійсним правочину,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Сіра А.В.

від відповідача: Ковальчук В.І.

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Приватного підприємства СЛМ-ПЛАСТ до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору підряду №205 від 23.04.2024, вчиненого листом від 06.08.2025.

Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 17 грудня 2025 року о 10:00 год.

Відповідач ухвалу суду отримав 19.11.2025.Строк для подання відзиву по 04.12.2025.

01.12.2025 надійшов відзив відповідача, згідно якого позовні вимоги заперечує. Зазначає, що зменшення кошторисних призначень та укладення між позивачем та відповідачем додаткових угод 3, 4 до договору було наслідком повільних темпів виконання позивачем зобов`язань за договором. Жодних штрафних санкцій до позивача відповідачем застосовано не було. Викладений у новій редакції календарний графік виконання робіт згідно додаткової угоди №6 до договору містить зміну строків лише щодо частини етапів робіт. Інші етапи робіт що не були виконані в строк та на які було нараховано штрафні санкції за порушення строків виконання робіт залишилися без змін щодо строків їх виконання, що було погоджено позивачем. З аналізу умов договору слідує те, що зобов`язання відповідача з фінансування послуги за договором (п. 1.2, пп. 4.1.1, 4.1.7 п.4.1, 6.1.3 п. 6.1, пп.6.3.10 п.6.3 договору) є вторинним зобов`язанням по відношенню до зобов`язання позивача щодо надання послуги за договором (п. 1.2, пп. 6.4.2, 6.4.4 п. 6.4 Договору) і виконання відповідачем обов`язків за договором обумовлене належним виконанням робіт у визначений договором строк зі сторони позивача. Договір є розірваним з 17.08.2025, підтвердженням чого є квитанція з Укрпошти. КЕВ м. Володимир наголошує, що більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів порушено строки завершення виконання робіт з декількох етапів, визначених Календарним графіком виконання робіт, а не прострочено Календарний графік виконання робіт у редакції додаткової угоди №6. Також, звертаємо увагу, що строк виконання робіт і строк дії Договору не є тотожними поняттями. Позивачем було порушено строк (термін) виконання зобов`язань, а не строк дії договору, що і стало підставою для застосування до позивача положень пп.6.2.1 п.6.2 договору. ПП СЛМ-ПЛАСТ істотно порушив свої зобов`язання за договором, в частині строків виконання робіт, наслідком чого стала реалізація права відповідача на одностороннє розірвання договору у відповідності до його положень. У позовній заяві ПП СЛМ-ПЛАСТ не обґрунтувало які саме права позивача було порушено КЕВ м. Володимир у результаті надсилання повідомлення, в чому полягає їх порушення та яким чином прийняте у справі рішення суду може бути виконано, тобто які саме майнові права позивача буде захищено та відновлено внаслідок задоволення позовних вимог.

Позивач відзив відповідача отримав 01.12.2025, строк для подання відповіді на відзив по 08.12.2025.

08.12.2055 надійшла відповідь позивача на відзив, згідно якої зазначає, що всі посилання відповідача на листи та переписку, не є предметом дослідження у даній справі, оскільки посилання на них не міститься в вчиненому односторонньому правочині. Неправомірно вчинивши односторонній правочин щодо розірвання договору відповідач порушив права позивача.

Відповідач відповідь на відзив отримав 09.12.2025, строк для подання заперечень по 15.12.2025.

У запереченнях від 11.12.2025 на відповідь на відзив відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які свідчать про те, що позивачем роботи за договором підряду від 23.04.2024 №205 виконувались з дотримання строків. Позивач не надав доказів, які свідчать про неможливість реалізації КЕВ м. Володимир, передбаченого пп.6.2.1 (6.2.1.2) договору, свого права на дострокове без відшкодування збитків Генпідряднику розірвання договору в односторонньому порядку у разі якщо Генпідрядник більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів порушив строк завершення виконання робіт будь-якого етапу, визначеного у п.5.1.1 договору, і не довів, що зміст оскаржуваного правочину суперечить вимогам закону. Також, позивачем не доведено недотримання відповідачем процедури розірвання договору, що визначена пп.6.2.1 п.6.2 договору. А отже, відповідач правомірно на підставі пп.6.2.1 (6.2.1.2) п.6.2 договору скористався своїм правом на одностороннє розірвання договору.

16.12.2025 надійшло клопотання позивача про визнання поважною причину неявки його представника у судове засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні та відкладення розгляду справи.

У судовому засідання представниця відповідача у вирішенні питання відкладення розгляду справи поклалася на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 17.12.2025 підготовче засідання відклав на 08.01.2026 о 14:00 год.

На адресу суду надійшли заява позивача та клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку неможливістю прибуття у судове засідання уповноважених представників сторін.

Враховуючи заяву та клопотання сторін, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 14.01.2026 о 9:30 год.

У судових засіданнях 14.01.2026, 03.02.2026, 24.02.2026 оголошувалась перерва до 03.02.2026, 24.02.2026, 04.03.2026 відповідно.

У судовому засіданні 04.03.2026 учасники справи дали свої пояснення, доводи, висловили думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, господарський суд, в с т а н о в и в:

23.04.2024 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир (замовник) та ПП «СЛП-Пласт» (генпідрядник/підрядник) укладено договір підряду №205 (далі-договір).

Згідно умов договору предметом договору є виконання робіт з «Капітальний ремонт будівлі м. Луцьк (коригування)» (код ДК021:2015:45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи) (об`єкт), що здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Обсяг робіт сторони визначили у додатках №№1, 3 до договору (п. 1.1). Генпідрядник взяв на себе зобов`язання власними і залученими силами та засобами виконати та здати роботи згідно договірної ціни (додаток 1) та Календарного графіку (додаток 3) у 2024-2025 роках по об`єкту, а КЕВ м. Володимир - прийняти та оплатити вказані роботи (п. 1.2).

Ціна договору становить 17 537 133,99 грн, у тому числі ПДВ 2 922 855,67 грн. Ціна договору на 2024 рік становила 4 085 780 грн, у тому числі ПДВ 680 963,33 грн (п. 3.1).

Строк виконання робіт на об`єкті визначається відповідно до Календарного графіку виконання робіт (додаток 3), але не пізніше 31.12.2025. Початок та закінчення видів робіт, етапів робіт визначається календарним графіком виконання робіт (п. 5.1.1).

Згідно п. 5.1.3 договору Генпідрядник повинен розпочати виконання робіт за договором протягом 5 календарних днів з дня прийняття об`єкту та проектно-кошторисної документації; завершити виконання робіт, підготувати об`єкт для передачі в експлуатацію та передати його замовнику відповідно до умов договору не пізніше 31.12.2025, виконавчою документацією по об`єкту, у тому числі акти приймання-передачі будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.

Перегляд строків виконання робіт та передача об`єкта замовнику в експлуатацію може здійснюватися за умови підписання сторонами відповідної додаткової угоди до договору (з обґрунтуванням обставин, що його спричинили) (п. 5.1.5).

Обставинами, які перешкоджають дотриманню визначених договором строків виконання робіт, прийняття в експлуатацію закінченого будівельного об`єкта, які не залежать від генпідрядника і дають йому правом вимагати від замовника перегляду цих строків у разі, якщо генпідрядник протягом 3 днів письмово сповістив замовника про їх появу, можуть бути обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини); обставини, за які відповідає замовник, зокрема відсутність коштів на фінансування будівництва об`єкта; незабезпечення будівництва об`єкта затвердженою проєктно-кошторисною документацією чи дозвільною документацією; затримка у виконанні замовником інших взятих на себе за договором зобов`язань; необхідність виконання додаткових робіт тощо; внесення замовником змін до проєктно-кошторисної документації (п. 5.1.6).

Згідно п. 5.3.2 договору передача не комплектної проєктно-кошторисної документації, а також проєктно-кошторисної документації, що не відповідає вимогам чинного законодавства, будівельним нормам, правилам, стандартам не дозволяється.

Генпідрядник зобов`язаний забезпечувати виконання робіт по об`єкту необхідними матеріально-технічними та енергетичними ресурсами (п. 5.3.3 договору).

Відповідно до п. 6.2. договору Замовник має право:

- достроково, без відшкодування збитків генпідряднику розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши генпідрядника цінним листом із описом вкладення, надісланого на юридичну адресу генпідрядника, за 10 календарних днів до дати розірвання, у разі якщо: генпідрядник більш ніж на 30 календарних днів порушив строк завершення виконання робіт будь якого етапу, визначеного у п. 5.1.1 договору (п. 6.2.1, 6.2.1.2);

- вимагати від генпідрядника своєчасного та якісного виконання робіт на об`єкті, передачі об`єкта відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (п. 6.2.4);

- за умови несвоєчасного чи неякісного виконання генпідрядником зобов`язань за договором, вимагати від нього сплати, визначених умовами договору, штрафних санкцій (п. 6.2.6).

Відповідно до п. 6.3 Генпідрядник зобов`язаний, зокрема:

- протягом 5 календарних днів після підписання сторонами договору прийняти від замовника з оформленням відповідного акту приймання-передачі об`єкту та проєктно-кошторисної документації на об`єкт (п. 6.3.1);

- у випадку порушення взятих на себе зобов`язань сплатити замовнику визначені умовами договору штрафні санкції (п. 6.3.14);

- протягом 10 днів, з дати отримання від замовника повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку, передати йому згідно п. 5.2 договору виконані будівельні роботи та очищений від сміття, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо об`єкт, проєктно-кошторисну документацію, оформлену виконавчу технічну документацію, акти на приховані роботи, виконавчі схеми тощо (п. 6.3.21);

- до початку виконання робіт ознайомитись з проєктно-кошторисною документацією на відповідність видів та обсягів робіт діючим будівельним нормам, стандартам та іншим нормативно-правовим актам. У разі виявлення невідповідностей терміново повідомити замовника про виявлені факти (п. 6.3.23).

За порушення строків виконання робіт по будь якому із етапів, визначених додатком №3, з генпідрядника стягується пеня у розмірі 0,2% від вартості робіт, з яких допущено прострочення, не виконання за кожен день прострочення, а за прострочення робіт понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості таких робіт (п. 7.4).

Замовником надсилається генпідряднику претензія з вимогою сплатити штрафні санкції, нараховані згідно п. 7.4 договору, цінним листом із описом вкладення, надісланого його на юридичну адресу (п. 7.7).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2025, а в частині своїх зобов`язань та взаємних розрахунків до їх повного виконання сторонами (п. 10.1).

Додатком №1 до договору сторонами визначено договірну ціну.

Додатком №3 до договору визначено календарний графік виконання робіт.

Додатком №4 визначено план фінансування робіт по об`єкту.

У матеріалах справи наявний акт приймання (передачі) будівлі 12 (казарма) військового містечка №54 для проведення ПП «СЛМ-Пласт» капітального ремонту м. Луцьк, вул. Стрілецька 12. В той же час, казаний акт не містить дати передачі об`єкта відповідачу.

Згідно загального журналу робіт ПП «СЛМ-Пласт» роботи по капітальному ремонту спірного об`єкта фактично розпочалися 22.05.2024.

Судом встановлено, що сторонами підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт за період: червень 2024 року, вересень 2024 року, жовтень 2024 року, грудень 2024 року, березень 2025 року, квітень 2025 року, травень 2025 року, червень 2025 року.

Позивачем на адресу відповідача направлялись листи/претензії про сплату штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт по етапах робіт:

- від 10.04.2025 №20/1031 на суму 20 553,91 грн (а.с. 133);

- від 24.04.2025 №20/1186 на суму 63 661,57 грн (а.с. 138);

- від 06.05.2025 на суму 55 229,55 грн (а.с. 140);

- від 20.06.2025 №21/1874 на суму 180 323,02 грн (а.с. 144);

- від 17.07.2025 №21/2067 на суму283 585,06 грн (а.с. 148);

- від 13.09.2025 №21/2920 на суму 33 686,62 грн (а.с. 153).

Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення від 06.08.2025 №21/2842 про розірвання договору в односторонньому порядку, в якій зазначено, що факт порушення ПП «СЛМ_Пласт» строків виконання робіт понад 30 календарних днів за етапами, визначеними додатком 3 до договору, неодноразово встановлювались претензіями КЕМ м. Володимир щодо сплати нарахованих штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт, виставленими у порядку, визначеному розділом VII договору: від 06.05.2025 №21/326, від 20.06.2025 №21/1874, від 17.07.2025 №21/2067. Договір вважатиметься розірваним через 10 календарних днів з моменту відправлення повідомлення, а саме з 17.08.2028.

ПП «СЛМ-Пласт» у запереченнях №08/03 від 15.08.2025 на повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку №21/2842 від 06.08.2025зазначає, що додатком №3 «Календарний графік виконання робіт», викладений в новій редакції 18.07.2025, який не може було прострочений більше ніж на 30 днів. Строк виконання в даному пункту, а саме 31.12.2025, не сплив . Умовами додаткової угоди №5 від 11.02.2025 строк дії договору встановлений 31.12.2026. Претензії не є первинними документами, які можуть підтверджувати факт порушення строків виконання робіт.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Тобто припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Положеннями ст. 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами першою і другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом, встановленим чинним законодавством, зміна та розірвання договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 по справі № 916/1684/18.

За змістом наведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі N 910/11397/18, якою обґрунтована касаційна скарга.

З урахуванням приписів пунктів 6.2.1, 6.2.1.2 договору підряду, замовник має право достроково, без відшкодування збитків генпідряднику розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши генпідрядника цінним листом із описом вкладення, надісланого на юридичну адресу генпідрядника, за 10 календарних днів до дати розірвання, у разі якщо: генпідрядник більш ніж на 30 календарних днів порушив строк завершення виконання робіт будь-якого етапу, визначеного у п. 5.1.1 договору.

Відповідно до частин 1, 3 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Частиною 5 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Суд відзначає, що оформлене у визначеному відповідним договором порядку волевиявлення однієї із сторін на дострокове припинення його дії за своїми наслідками є одностороннім правочином про розірвання відповідного договору, а відтак, при його вчиненні мають бути дотриманні встановлені законодавством вимоги, необхідні для чинності такого правочину.

Пунктом 2 частини першої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Загальні підстави визнання правочину недійсним і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215 та 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, підлягає встановленню наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, за результатами вирішення спору в судовому рішенні вказується в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Разом з цим, статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 у справі № 6-301цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15).

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також доведено наявність порушеного права.

В контексті вищенаведеного, суд звертає увагу на те, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і, в залежності від встановленого, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Як неодноразово наголошував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїх постановах від 07.04.2021 у справі №910/1255/20 та від 21.04.2021 у справі №904/5480/19, під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під порушенням розуміється такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже, якщо договір було розірвано неправомірно однією зі сторін, то порушені права контрагента, в залежності від встановлених судом обставин, дійсно можуть відновлюватися, у тому числі, шляхом визнання відповідного одностороннього правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

При цьому варто враховувати, що позов про визнання недійсним одностороннього правочину із розірвання договору по суті спрямований на визнання чинності (дії) такого договору і зобов`язань, що за ним виникли, спонукання до їх подальшого виконання в натурі.

Як вбачається зі змісту повідомлення відповідача від 06.08.2025 №21/2842 причиною одностороннього розірвання спірного договору слугувало порушення ПП «СЛМ-Пласт» строків виконання робіт понад 30 календарних днів за етапами, визначеними додатком 3 до договору, неодноразово встановлювались претензіями КЕМ м. Володимир щодо сплати нарахованих штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт, виставленими у порядку, визначеному розділом VII договору: від 06.05.2025, №21/326, від 20.06.2025 №21/1874, від 17.07.2025 №21/2067.

Судом встановлено, що додатком 3 до договору підряду від 23.04.2024 сторонами визначено календарний графік виконання робіт по кожному окремому виду та етапу будівельних робіт.

Календарний графік виконання робіт неодноразово змінювався сторонами, шляхом укладення додаткових угод:

- №2 від 16.09.2024;

- №3 від 05.11.2024;

- №4 від 19.12.2024;

- №5 від 11.02.2025;

- №6 від 18.07.2025.

При цьому судом враховано, що зміни в строки виконання робіт внесено сторонами, шляхом підписання додаткових угоди, не до всіх видів робіт та етапів, передбачених Календарним графіком виконання робіт.

Дослідивши строки, визначені в календарному графіку виконання робіт, з врахуванням змін до нього, викладених у додаткових угодах №5, №6, судом встановлено порушення відповідачем строків виконання таких видів робіт:

- улаштування каркасу однорівневих підвісних стель із металевих профілів, строк виконання з 01.03.2025 по 31.03.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- улаштування підшивки горизонтальних поверхонь підвісних стель гіпсокартонними листами, строк виконання з 01.03.2025 по 31.03.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- улаштування каркасу підвісних стель «Амстронг», строк виконання з 01.03.2025 по 31.03.2025, частково виконані роботи на суму 28 474,27 за актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 №3, докази виконання вказаних робіт в повному обсязі в матеріалах справи відсутні;

- укладання плит стельових в каркас стелі, строк виконання з 01.03.2025 по 31.03.2025, частково виконані роботи на суму 28 662,42 за актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 №3, докази виконання вказаних робіт в повному обсязі в матеріалах справи відсутні;

- поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях, строк виконання з 01.04.2025 по 31.04.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- поліпшене штукатурення поверхонь стін всередині будівлі цементно-вапняними або цементним розчином по каменю та бетону, строк виконання з 16.02.2025 по 31.03.2024, частково виконані роботи на суму 28 912,90 за актами приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 №1, №3, докази виконання вказаних робіт в повному обсязі в матеріалах справи відсутні;

- облицювання поверхонь стін керамічними плитками на розчині із сухої клеючої суміші, строк виконання з 01.04.2025 по 30.04.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- шпаклювання мінеральною шпаклівкою укосів, строк виконання з 15.02.2025 по 15.03.2024, частково виконані роботи на суму 7 956,88 за актами приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025, докази виконання вказаних робіт в повному обсязі в матеріалах справи відсутні;

- поліпшення фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях, строк виконання з 01.04.2025 по 30.04.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- установлення і кріплення наличників, строк виконання з 01.04.2025 по 30.04.2025, частково виконані роботи на суму 10 754,60 за актами приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025, докази виконання вказаних робіт в повному обсязі в матеріалах справи відсутні;

- поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях (2 поверх), строк виконання з 01.04.2025 по 30.04.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- поліпшення фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях (1 поверх), строк виконання з 01.04.2025 по 30.04.2025, докази виконання вказаних робіт в матеріалах справи відсутні;

- поліпшення штукатурення поверхонь стін всередині будівлі цементно-вапняним або цементним розчином по каменю та бетону, строк виконання з 16.02.2024 по 31.03.2024, частково виконані роботи на суму 28 912,90 за актами приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 №1, №3, докази виконання вказаних робіт в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

Невиконання вказаних видів робіт в повному обсязі не заперечується позивачем.

Враховуючи відсутність доказів виконання вищевказаних робіт, судом встановлено порушення генпідрядником встановленого Календарним графіком 30-денного строку виконання робіт відповідного етапу.

Тобто, саме позивачем, як генпідрядником, першочергово вчинено дії, які і зумовили недотримання умов спірного договору.

Суд констатує, що за наявності вказаних обставин відповідачу було достатньо підстав для розірвання договору з позивачем в односторонньому порядку на підставі п. 6.2.1 договору.

Підписання в липні 2025 року між сторонами додаткової угоду №6 до договору підряду від 23.04.2024 №205, якою частково змінено строки виконання деяких видів робіт, ніяким чином не спростовує порушення позивачем строків виконання певних етапів робіт за попередні періоди, тобто до моменту укладення додаткової угоди №6, що надає відповідачу право на одностороннє розірвання договору.

При цьому судом враховано, що поняття «строк дії договору» і «строк виконання зобов`язання» не є тотожними.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд звертає увагу, що строки виконання робіт по договору підряду №205 від 23.04.2024, сторони визначали в Календарному графіку.

Умовами договору підряду передбачена можливість одностороннього розірвання договору у зв`язку з порушенням генпідрядником саме строку завершення виконання робіт будь-якого етапу, а не закінченням строку дії договору та здачі об`єкта замовнику, у зв`язку з чим заперечення позивача у вказаній частині не приймаються судом.

Таким чином, судом встановлено, що строк відставання від календарного графіку виконання робіт становить більше 30 календарних днів, що є підставою для розірвання договору в односторонньому порядку з ініціативи замовника.

Отже, відповідач правомірно з визначених підстав скористався правом на одностороннє розірвання договору, повідомивши про це позивача належним чином.

Доказів на спростування порушення строків щодо виконання календарного графіку виконання робіт, підтвердження належного їх виконання, позивач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено відсутність передбачених законодавством підстав для визнання оспорюваного одностороннього правочину відповідача про розірвання договору недійсним.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, передбачені ст. 129 ГПК України, підстави покладення витрат по сплаті судового збору на відповідача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.03.2026.

Суддя С. В. Бідюк