ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1164/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до відповідача: Приватного підприємства "Надія"

про: стягнення 1 344 953,83 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники сторін:

від позивача: І.Тимощук (поза межами приміщення суду)

від відповідача: О.Басюк (в залі суду)

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Надія" про стягнення 1 344 953,83 грн, з яких: 1 105 568,16 грн основний борг, 203 424,54 грн інфляційні втрати, 35 961,13 грн річних.

Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання відкладено на 13 січня 2026 року.

Ухвалою суду від 13 січня 2026 року підготовче засідання відкладено на 3 лютого 2026 року.

Ухвалою суду від 3 лютого 2026 року суд закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 3 березня 2026 року.

У судовому засіданні 3 березня 2026 року суд оголосив перерву до 14-00 год 17 березня 2026 року.

Суд враховує, що 3 березня 2026 року відповідач подав додаткові пояснення у яких зазначив, що предмет спору (заборгованість) оплачена, в підтвердження чого надав копії платіжних документів.

Щодо вказаних письмових пояснень суд звертає увагу відповідача, що згідно з правилами статті 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Всупереч наведеному, відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки суду не надав, пояснення відповідача не містять обґрунтування неможливості подання доказів у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

Вказані пояснення суд залишає без розгляду з тих підстав, що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина перша статті 161 ГПК України).

Такими заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга статті 161 ГПК України). Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (частина п`ята статті 161 ГПК України).

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (частини перша та друга статті 118 ГПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 119 ГПК України).

В даному випадку заявник виклав свої аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору не у заяві по суті справи, а у додаткових поясненнях, що суперечить правилам процесуального закону долучивши докази не у порядку та строки, передбачені процесуальним законом.

Оскільки сторона у зазначених поясненнях навела доводи щодо позовних вимог, проте вказані пояснення не стосуються окремого питання, яке виникло при розгляді справи, а судом не визнавалось необхідним надання додаткових пояснень, суд залишив вказані пояснення без розгляду, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №917/1338/18.

Оскільки докази подані після спливу строку для подання відзиву та не містить обґрунтування неможливості їх подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, вказані докази суд не приймає.

16 березня 2026 року позивач подав до суду заяву в якій зазначив, що у зв`язку зі сплатою відповідачем повністю суми боргу в розмірі 1 105 568,16 грн неоплаченими на даний час залишаються: розмір інфляційного збільшення боргу 203 424,54 грн, 3% річних від простроченої суми 35 961,13 грн, судовий збір 20 174,31 грн.

Згідно з правилами статті 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов`язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Суд враховує, що заявивши позовну вимогу про стягнення 1 105 568,16 грн, та в подальшому вказавши про не підтримання вказаної вимоги фактично позивач відмовився від вказаної позовної вимоги, в даному випадку не йдеться про зменшення позовних вимог, оскільки фактично позивач не підтримує вказану вимогу повністю.

Про свою відмову від вказаної вимоги позивач заявив у судовому засіданні.

Згідно з нормами статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Підсумовуючи наведене, оскільки суд не встановив обставин які є перепоною для прийняття відмови позивача від позову в частині стягнення основного бору, суд приймає таку відмову та закриває провадження у справі в частині вимог про стягнення 1 105 568,16 грн основного боргу.

Згідно з приписами частини 4 статті 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Оскільки станом на час постановлення ухвали провадження у справі триває, суд зазначає, що розподіл судових витрат буде здійснено за наслідками розгляду спору.

Керуючись статтями 231, 232, 234, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від позовних вимог в частині стягнення 1 105 568,16 грн заборгованості.

2. Закрити провадження у справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до Приватного підприємства "Надія" про стягнення 1 344 953,83 грн у частині вимог про стягнення 1 105 568,16 грн на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України (позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом).

Ухвала набирає законної сили у порядку передбаченому статтею 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

повну ухвалу підписано 20.03.2026

Суддя Андрій КАЧУР