ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4383/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ( АДРЕСА_1 )
до 1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), 2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), 3. Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ( АДРЕСА_4 ) , 4. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 )
про визнання недійсним пункту додатку до рішення, визнання недійсним договору та витребування майна.
за участю представників:

прокурор - ОСОБА_4 ;

відповідач 1 - не з`явився;

відповідач 2 - не з`явився;

відповідач 3 ОСОБА_5 ;

відповідач 4 не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з позовною заявою до відповідачів: 1. ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2. ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3. Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", 4. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , згідно вимог якої просить суд:

1. Визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновити його.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

3. Визнати незаконним та скасувати п. 45 додатку "Перелік об`єктів, які підлягають приватизації (відчуженню) шляхом викупу" до рішення 40 сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 6 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова" від 24.06.2015 №1925/15;

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.09.2015 №5295-В-С, укладений щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5", загальною площею 37,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , між ІНФОРМАЦІЯ_5 , від імені якої діяло ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 і зареєстрований в реєстрі за №325;

5. Витребувати у недобросовісного набувача - Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_6 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_6 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 нежитлові приміщення 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 37,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

6. Судові витрати покласти на відповідачів.

08.12.2025 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова зареєстровано заяву про забезпечення позову (вх. №28579), в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_7 , усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та ІНФОРМАЦІЯ_8 та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 нежитлові приміщення 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 37,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.12.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.12.2025 заяву керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову (вх. №28579 від 08.12.2025) задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_7 , усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та ІНФОРМАЦІЯ_8 та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 нежитлові приміщення 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 37,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

16.12.2025 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. №29352) разом із доданими до неї документами, яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.01.2026 о 12:00.

Протокольною ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.01.2026 у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи та надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, підготовче засідання відкладено на 10.02.2026 о 12:50 на підставі статті 183, 232, 233 ГПК України.

04.02.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від прокуратури зареєстровано заяву про долучення доказів до матеріалів справи (вх. №2861), яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.02.2026 у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи та надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 24.02.2026 о 12:40 на підставі статті 183, 232, 233 ГПК України.

12.02.2025 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано заяву (вх. №3552), в якій просить суд надати представнику - адвокату ОСОБА_5 доступ до справи №922/4383/25 в підсистемі "Електронний суд".

24.02.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №4562), в якому просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновити строк, а також у задоволенні позову відмовити та стягнути витрати на правничу допомогу.

24.02.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано заяву про застосування позовної давності (вх. №4564), в якій просить суд відмовити у задоволенні заяви прокурора про визнання поважними причини пропуску позовної давності та поновленні строку звернення до суду у справі, а також просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову, яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

24.02.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано клопотання про залишення позовної заяви прокурора без руху (вх. №4566), в якій просить суд позовну заяву залишити без руху, визначити прокурору строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду наступні документи: експертно-грошову оцінку вартості нежитлових приміщень 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5", загальною площею 37,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , здійснену в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви; документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.04.2025 року вступив в силу Закон України №4292-IX про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача від 12.03.2025 року. Вказаним Законом внесено зміни до статей 164, 174, 238 ГПК України, 261, 388, 390, 391 ЦК України, ЦПК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якими передбачено нові правові підходи до витребування майна у добросовісного набувача, у тому числі обов`язкове внесення компенсації вартості майна на депозитний рахунок суду.

Вказано, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд виносить рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для подальшого розгляду справи про витребування майна.

Вважає, що при пред`явленні вимоги про витребування від ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " нежитлових приміщень 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5", загальною площею 37,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , прокурор зобов`язаний був надати до суду оцінку (експертно-грошову оцінку земельної ділянки), чинну на дату подання позовної заяви та документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна. Натомість в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви та відсутня експертно-грошова оцінка вартості нежитлових приміщень 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5", загальною площею 37,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , здійснену в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви.

24.02.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №4568), в якому з метою забезпечення єдності судової практики, дотримання принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, принципу пропорційності, просить суд зупинити провадження у справі №922/4383/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі Верховного Суду справи №922/1414/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Протокольною ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.02.2026 враховуючи поважність причин пропуску процесуального строку, з метою надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву та долучено його до матеріалів справи. Встановлено прокурору строк п`ять днів з 24.02.2026 для подання відповіді на відзив на підставі статті 119, 177, 183, 232, 233 ГПК України. Також, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи, надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, підготовче засідання відкладено на 17.03.2026 об 11:30 на підставі статті 177, 183, 232, 233 ГПК України.

03.03.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від прокуратури зареєстровано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №5117), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

03.03.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від прокуратури зареєстровано відповідь на відзив (вх. №5108), яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

09.03.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано додаткові письмові пояснення щодо зупинення провадження у справі (вх. №5652), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

09.03.2026 в системі діловодства ІНФОРМАЦІЯ_4 від представника відповідача - 3 зареєстровано заперечення на відповідь на відзив (вх. №5648), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Прокурор у підготовче засідання з`явився, проти клопотання відповідача - 3 про залишення позовної заяви без руху та клопотання відповідача - 3 про зупинення провадження у справі заперечив, просив відмовити у задоволенні.

Представник відповідача - 3 у підготовче засідання з`явився, клопотання про залишення позовної заяви без руху та клопотання про зупинення провадження у справі підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. При цьому про дату, час та місце судових засідань повідомлені судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 7 статті 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено спосіб належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет" (правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/6322/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21, від 02.11.2022 у справі №910/14088/21).

Матеріали справи свідчать, що копії ухвал ІНФОРМАЦІЯ_4 із визначеними у них датою, часом та місцем проведення судових засідань було надіслано до зареєстрованого електронного кабінету, зокрема, відповідачів - 1, 2, про що свідчать довідки про доставку електронних листів до їх зареєстрованих Електронних кабінетів та засобами поштового зв`язку на належну адресу відповідача - 4.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок в постановах Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали ІНФОРМАЦІЯ_4 по справі №922/4383/25 було оприлюднено в електронному вигляді в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені судом належним чином про розгляд даної справи. При цьому явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, а їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду поданих відповідачем - 3 клопотань.

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви прокурора без руху (вх. №4566 від 24.02.2026), дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд зазначає наступне.

Так, 09.04.2025 набрав чинності Закон України №4292-ІХ від 12.03.2025 "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача". Абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ внесено зміни до статей 164, 174 ГПК України.

Статтю 164 ГПК України доповнено частиною 6 такого змісту: "У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Частину 2 статті 174 ГПК України доповнено абзацом третім такого змісту: "Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму".

Законом №4292-ІХ доповнено статтю 390 ЦК України частиною 5 наступного змісту: "5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Законом №4292-ІХ статтю 391 ЦК України доповнено частиною 2 такого змісту: "Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу".

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд виносить рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. При цьому, приймаючи рішення про витребування майна, суд вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Перерахування грошових коштів здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4292-ІХ унормовано, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

- нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

- нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові ІНФОРМАЦІЯ_10 від 29.05.2019 у справі №367/2022/15 зазначено, що власник з дотриманням вимог статей 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем.

Отже, положення частини 5 статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. У випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача наведені приписи статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню. У свою чергу, питання про добросовісність/недобросовісність набувача може бути вирішене судом лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов на підставі статті 387 ЦК України без застосування приписів частини 5 статті 390 ЦК України, яка визначає порядок компенсації вартості майна добросовісному набувачеві. Натомість у разі недоведення позивачем недобросовісності набувача і встановлення, що набувач є добросовісним, суд відмовляє у задоволенні позову, зокрема на підставі частини 5 статті 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.01.2026 у справі №354/160/25, від 01.12.2025 у справі №354/419/25, від 19.11.2025 у справі №523/14914/24, від 28.01.2026 у справі №922/2555/21.

Як зазначено прокурором у заявах по суті справи, а також у судових засіданнях, за сукупністю обставин дії ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " при набутті у приватну власність спірного майна не можуть розцінюватись як правомірні або вчинені з необережності та без усвідомлення наслідків таких дій, а тому є недобросовісними. Оскільки добросовісність набуття спірного майна ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " виключається, до вказаного позову прокурора не можуть бути застосовані вимоги, які стосуються виключно витребування у добросовісного набувача, зокрема, необхідність подання до суду разом з позовною заявою документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та оцінки.

При цьому суд приймає до уваги, що прокурором сформовано та заявлено позовну вимогу про витребування саме у недобросовісного набувача - Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_6 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_6 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 нежитлові приміщення 1-го поверху №1з, ХІІ в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 37,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

Таким чином, оскільки прокурор у цій справі пред`явив позов про витребування нерухомого майна у недобросовісного набувача (останнього набувача), то приписи частини 5 статті 390 ЦК України, частини 6 статті 164, частини 4 статті 174 ГПК України у такому випадку не підлягають застосуванню при вирішенні питання про прийняття позову до розгляду. Також, суд зазначає, що питання про добросовісність/ недобросовісність набувачів може бути вирішене судом лише за результатами дослідження доказів у справі на стадії ухвалення судового рішення.

Наведені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 04.03.2026 по справі №922/3562/21, що враховуються судом в силу статті 236 ГПК України.

Згідно зі статтею 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " про залишення позовної заяви прокурора без руху (вх. №4566 від 24.02.2026).

Окрім того, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №4568 від 24.02.2026), дослідивши матеріали справи, а також заслухавши учасників процесу, суд зазначає наступне.

Так, з відкритого Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 30.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_11 у складі колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_9 постановив ухвалу про передачу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі Верховного Суду справи №922/1414/20 за позовом виконувача обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури №1, який звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_12 ", в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення 7 сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 7 скликання від 06.07.2016 №283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова" в частині, а саме, пункт 10 додатку до рішення;

- визнати недійсним договір від 10.11.2016 №5395-В-С купівлі-продажу нежитлових приміщень підвальної частини №1-:-5, 1а, 7-:-9, 11, 11а, 12, 17-:-26, VI, III нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 259,9 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , укладений між ІНФОРМАЦІЯ_13 та ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_12 ", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі за №2365;

- зобов`язати ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_12 " повернути територіальній громаді міста Харкова нежитлові приміщення напівпідвальної частини №1-:-5, 1а, 7-:-9, 11, 11а, 12, 17-:-26, VI, III нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 259,9 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 та вартістю 808045,20 грн., шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі вказаного майна.

На обґрунтування позовних вимог у справі №922/1414/20 було зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_14 незаконно обрала спосіб приватизації спірного майна шляхом викупу орендарем. Прокурор наполягає на тому, що оскаржуване рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що воно прийнято з порушенням вимог статті 345 ЦК України, статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статей 1, 2, 4, 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", статей 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Крім того, прокурор вважав, що укладений на підставі оспорюваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 договір купівлі-продажу від 10.11.2016 №5395-В-С не відповідає вимогам законодавства, суперечить інтересам держави і суспільства, що є підставою для визнання цього договору недійсним відповідно до статей 203, 215, 228 ЦК України, а спірні приміщення підлягають поверненню територіальній громаді міста Харкова на підставі частини 1 статті 216 ЦК України шляхом підписання відповідного акта прийому-передачі вказаного майна.

Передаючи справу №922/1414/20 на розгляд палати колегія суддів виходила, зокрема, з того, що зараз існує чисельна судова практика суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі ІНФОРМАЦІЯ_15 за позовами прокурора до ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та різних юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, придбаного орендарями цього майна у процесі приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, та повернення цього майна територіальній громаді м. Харкова. Колегія суддів при цьому зазначила, що Верховним Судом здебільшого підтримується позиція про те, що до позовів прокурора, поданих до суду після 07.03.2018 щодо договорів, укладених до 07.03.2018, підлягає застосуванню загальна, а не спеціальна позовна давність, передбачена частиною 2 статті 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", незалежно від дня, визначеного початком перебігу позовної давності.

Обґрунтовуючи підстави для передачі на розгляд палати, колегія суддів у справі №922/1414/20 також зазначила, що не погоджується з такою позицією та вважає, що до позовів прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладених у процесі його приватизації до 07.03.2018, які подані до суду після 07.03.2018 (включно) та перебіг позовної давності за якими розпочався (за встановленими судами обставинами) після 07.03.2018 (включно), є неможливим застосування загальної позовної давності, а підлягає застосуванню скорочена позовна давність у три місяці, передбачена частиною 2 статті 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". При цьому колегія суддів виснувала, що інакше застосування приписів законодавства призводить до висновку, що прокурор може вимагати застосування у спірних правовідносинах загальної позовної давності, а не спеціальної, у будь-який час.

Водночас колегія суддів в ухвалі від 30.07.2025 у справі №922/1414/20 звернула увагу на існування значної кількості господарських спорів з аналогічно сформованими позовними вимогами у провадженні господарських судів різних інстанцій та можливе їх виникнення в майбутньому, тому зазначила, що судове рішення судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі ІНФОРМАЦІЯ_15 необхідне також і для подальшого розвитку права та забезпечення єдності судової практики.

Разом з цим, підставою передачі справи №922/1414/20 на розгляд палати є необхідність відступити від висновків ІНФОРМАЦІЯ_15 , викладених у постановах від 09.10.2024 року у справі №922/4250/19, від 04.12.2024 року у справі №922/801/21, від 13.11.2024 року у справі №922/2008/21, від 16.10.2024 року у справі №922/979/21, від 09.10.2024 року у справі №922/4361/19 щодо застосування позовної давності у таких правовідносинах.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_15 у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 від 11.09.2025 прийнято до розгляду справу №922/1414/20 за касаційними скаргами ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_12 " на постанову ІНФОРМАЦІЯ_16 від 24.03.2021 і рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.09.2020.

З відкритого Єдиного державного реєстру судових рішень також вбачається, що станом на дату постановлення даної ухвали не було закінчено розгляд судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі Верховного Суду справи №922/1414/20 та не оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Відповідно до статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Дана норма кореспондується зі статтею 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що рішення 40 сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 6 скликання від 24.06.2015 №1925/15 прийнято на підставі законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016 роки, затвердженої рішенням 12 сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 6 скликання від 23.12.2011 №565/11. Стверджує, що ФОП ОСОБА_3 дозвіл на проведення невід`ємних поліпшення не отримував та жодних поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна в оренді не здійснив.

Таким чином, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_14 незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем. Рішення міської ради є незаконним, а договір купівлі-продажу суперечить вимогам законодавства та має бути визнаний недійсним.

Разом з тим, в наданих заявах по суті справи зазначено, що прокуратурі про незаконність оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2014 №1684/14 та про існування спірного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16.09.2015 №5295-В-С стало відомо під час здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 22.03.2023.

Вказано, що прокурор дізнався про порушення процедури продажу спірних нежитлових приміщень лише після отримання слідчим у кримінальному провадженні №0000064 дозволу на тимчасовий доступ до приватизаційних справ, та вилучення їх копій на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_17 від 20.07.2023 у справі №638/2612/23, в т.ч. щодо приватизації спірних нежитлових приміщень ФОП ОСОБА_3 . Порушення виявлено за результатами опрацювання отриманих у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000064 доказів - матеріалів приватизаційної справи.

При цьому прокурор посилається на висновок ІНФОРМАЦІЯ_15 у складі колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_9 , викладений у постанові від 13.11.2024 у справі №922/2008/21, від якого ІНФОРМАЦІЯ_11 вважає за необхідне відступити у справі №922/1414/20.

Окрім того, матеріали справи свідчать, що прокурор просить суд визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновити його, а у заявах по суті справи відповідач-3 заперечує проти позовних вимог з урахуванням строку позовної давності.

У пунктах 1- 3 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

При цьому статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, а також згідно з усталенню практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії") принцип правової певності є основним елементом верховенства права. Серед іншого принцип правової певності передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Положеннями пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що єдність судової практики є складовою принципу правової визначеності та фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя, в той час як застосування судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до його невизначеності, суперечливого та довільного застосування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " про зупинення провадження у справі (вх. №4568 від 24.02.2026) та зупинення провадження у справі №922/4383/25 до закінчення розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі Верховного Суду справи №922/1414/20 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись ст.ст. 42, 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " про залишення позовної заяви прокурора без руху (вх. №4566 від 24.02.2026) відмовити.

2. Клопотання ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " про зупинення провадження у справі (вх. №4568 від 24.02.2026) задовольнити.

3. Провадження по справі №922/4383/25 зупинити до закінчення розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі Верховного Суду справи №922/1414/20 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

4. Учасникам справи невідкладно повідомити господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в порядку статей 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 19.03.2026 р.

СуддяОСОБА_1