ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа №914/2682/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Бабій М.М.

явка учасників справи:

від позивача: Пилип`як Х.І.;

від відповідача: Ящинський А.Л.,

розглянув апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 31.10.2025

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2025, суддя Никон О.З., м.Львів, повний текст ухвали складено 20.10.2025

про призначення експертизи

у справі № 914/2682/24

за позовом Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Замок», м. Львів

про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про призначення експертизи

Львівська міська рада звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Замок» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

25.06.2025 до Господарського суду Львівської області від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

У поданому клопотанні про призначення судової експертизи б/н від 24.06.2025, відповідач зазначає про те, що 17.04.2023 головний спеціаліст управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради спільно з провідним спеціалістом управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради провели обстеження земельної ділянки на вул. Сихівській, вул. Зубрівській (вул. Сихівська 16-б) у м. Львові. За результатами обстеження складено акт №146 від 17.04.2023 та здійснено фотофіксацію. В акті обстеження земельної ділянки встановлено, що ТзОВ «Замок» самовільно зайнято земельну ділянку (зображену у план-схемі земельних ділянок за адресою вул. Сихівська- вул. Зубрівська, (Сихівська, 16-Б) - №2) комунальної власності орієнтовною площею 0,0933 га, в тому числі в межах червоних ліній 0,0719 га шляхом встановлення торгівельних рядів з тимчасових споруд та огорожі. Невідповідність меж відображено у план-схемі земельних ділянок, доданої до акту обстеження №146 від 17.04.2023 за адресою вул. Сихівська - вул. Зубрівська, (Сихівська, 16-Б), зокрема, ділянка №2, площею 0,0933 га, зображено жовтим кольором, де контури земельної ділянки це фактичне розташування торгівельних рядів з тимчасових споруд та огорожі, які виходять за межі ділянки №1 площею 0,3616 га, кадастровий номер :04:004:0047, яка була затверджена ухвалою Львівської міської ради №2969 від 15.12.2005.

Надалі сертифікованим інженером геодезистом ЛКП «Архітектурно-планувального бюро» департаменту природних ресурсів, будівництва та розвитку громад Львівської міської ради проведено точний обмір земельної ділянки (визначеної у план-схемі земельних ділянок за адресою вул. Сихівська- вул. Зубрівська, (вул. Сихівська, 16-Б) - №2), згідно якого, площа самовільно захопленої земельної ділянки становить 0,1017 га. Торгівельні ряди з тимчасових споруд згідно схеми становлять: Н-1 площею 0,0137 га, Н-2 площею 0,0161 га, Н-3 площею 0,0032 га, Н-4 площею 0,0005 га, Н-5 площею 0,0007 га, Н-6 площею 0,0022 га, Н-7 площею 0,0015 га, Н-8 площею 0,0016 га, Н-9 площею 0,0013 га, Н-10 площею 0,0058 га, Н-11 площею 0,0005 га, Н-12 площею 0,0021 га, Н-13 площею 0,0014 га, Н-14 площею 0,0012га, Н-15 площею 0,0081 га. Довжина металевої огорожі становить 130,5 кв.м.

Відповідач ствердив, що включив в податкову декларацію з плати за землю земельні ділянки за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 16-б площею 0,3616 га та 0,1168 га на підставі Плану земельної ділянки, розробленого ТзОВ «ГІД-ПРОЕКТБУД» та проводить сплату податку.

Тому враховуючи, що надані сторонами докази, які стосуються спірної ділянки є суперечливими, просив призначити судову експертизу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Замок» задоволено. Призначено судову експертизу. Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено таке питання: «Яка конфігурація, координати поворотних точок, проміри та площа земельної ділянки за адресою вул. Сихівська- вул. Зубрівська, (Сихівська, 16-Б) у м. Львові, що перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Замок»?» Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача. Провадження у справі зупинено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що під час розгляду справи встановлено наявність суперечливих доказів щодо фактичної площі, меж та координат спірної земельної ділянки, яка, за твердженням позивача, самовільно використовується відповідачем. Зокрема, матеріали обстеження земельної ділянки, складені органами Львівської міської ради, містять одні відомості про площу та межі ділянки, тоді як надана відповідачем план-схема земельної ділянки, виготовлена сертифікованим інженером-землевпорядником, містять інші дані щодо площі, зовнішніх меж та координат поворотних точок.

Оскільки предметом спору є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасових споруд, для правильного вирішення спору необхідним є встановлення точних меж, площі та координат спірної земельної ділянки. Визначення таких обставин потребує спеціальних знань у сфері землеустрою та геодезії, якими суд не володіє, а подані сторонами документи містять взаємосуперечливі відомості.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про наявність передбачених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України підстав для призначення судової експертизи, проведення якої доручив Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинив на час її проведення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи

31.10.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга Львівської міської ради б/н від 31.10.2025 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 про призначення експертизи у справі №914/2682/24.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ухвала Господарського суду Львівської області про призначення судової експертизи є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність у матеріалах справи взаємосуперечливих доказів щодо площі, меж та координат спірної земельної ділянки, оскільки документи, на які послався суд, не були належним чином долучені до матеріалів справи та не розглядалися судом у встановленому процесуальному порядку. На думку апелянта, за відсутності належно долучених доказів такі документи не могли бути враховані судом як підстава для призначення експертизи.

Крім того, апелянт вказує, що посилання суду на податкову декларацію відповідача з плати за землю є помилковим, оскільки такий документ є лише документом податкового обліку та не підтверджує виникнення чи наявність у відповідача прав на земельну ділянку, а також не визначає її меж, площу чи координати.

Скаржник також зазначає, що матеріали справи містять належні та достатні докази факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, зокрема акт обстеження земельної ділянки, план-схему та результати геодезичних обмірів, які дають можливість встановити обставини справи без застосування спеціальних знань. При цьому відповідач фактично не заперечує використання спірної земельної ділянки, а надані ним документи містять лише інше технічне відображення тієї ж ділянки та не спростовують поданих позивачем доказів.

На переконання апелянта, у даному випадку відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях, а призначення судової експертизи є безпідставним і призводить до необґрунтованого затягування розгляду справи, що суперечить принципам процесуальної економії, змагальності сторін та розумних строків судового розгляду.

З огляду на викладене скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Відповідач подав письмові пояснення б/н від 13.01.2026 (вх. № ЗАГС 01-04/318/26 від 13.01.2026), в якому заперечив доводи апелянта, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 справу №914/2682/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради б/н від 31.10.2025 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 про призначення експертизи у справі №914/2682/24.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2025 розгляд справи №914/2682/24 призначено на 14.01.2026.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 справу №914/2682/24 відкладено на 18.02.2026.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Бойко С.М. з 16.02.2026 по 18.02.2026 включно, розгляд вищевказаної справи 18.02.2026 не відбувся.

Ухвалою від 19.02.2026 справу №914/2682/24 призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.03.2026.

У судове засідання 04.03.2026 з`явились представники сторін.

Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, навів доводи аналогічні викладеним у ній, просив її задоволити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому наводив доводи аналогічні викладеним у письмових поясненнях.

В стадії ухвалення рішення Західним апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Переглянувши ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Предметом спору є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0, 1017 га по вул. Сихівській-Зубрівській (вул. Сихівська, 16Б), по поворотних точках координат 1-40, шляхом демонтажу торгівельних рядів з тимчасових споруд, а саме: Н-1 площею 0,0137 га по поворотних точках координат 1-5; Н-2 площею 0,0161 га по поворотних точках координат 1-6; Н-3 площею 0,0032 га по поворотних точках координат 1-4; Н-4 площею 0,0005 га по поворотних точках координат 1-4; Н-5 площею 0,0007 га по поворотних точках координат 1-4; Н-6 площею 0,0022 га по поворотних точках координат 1-4; Н-7 площею 0,0015 га по поворотних точках координат 1-4; Н-8 площею 0,0016 га по поворотних точках координат 1-4; Н-9 площею 0,0013 га по поворотних точках координат 1-4; Н-10 площею 0,0058 га по поворотних точках координат 1-4; Н-11 площею 0,0005 га по поворотних точках координат 1-4; Н-12 площею 0,0021 га по поворотних точках координат 1-8; Н-13 площею 0,0014 га по поворотних точках координат 1-8; Н-14 площею 0,0012га по поворотних точках координат 1-4; Н-15 площею 0,0081 га по поворотних точках координат 1-6 Металевої огорожі довжиною 130,5 кв.м. по поворотних точках координат 12-18; (відповідно картографічного матеріалу ЛКП «Архітектурно-планувальне бюро»).

Поряд з цим, відповідач надав суду першої інстанції план земельної ділянки вул. Сихівська-вул. Зубрівська та схему земельної ділянки (вул. Сихівська, 16-Б), виготовлену інженером-землевпорядником Бокало М.І., який містить відмінну інформацію про спірну земельну ділянку, зокрема, площу, зовнішні межі земельної ділянки, координати поворотних точок земельної ділянки, лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки.

Як вбачається з плану земельної ділянки вул. Сихівська-вул. Зубрівська, площа спірної земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Замок» становить 0,1168 га, а схема земельної ділянки в координатах (поворотних точках) 1-30.

Як вбачається з схеми земельної ділянки (вул. Сихівська, 16-Б), торгівельні ряди з тимчасових споруд розташовані в наступних координатах: Н-1 площею 0,0134 га по поворотних точках координат 1-5; Н-2 площею 0,0156 га по поворотних точках координат 1-11; Н-3 площею 0,0032 га по поворотних точках координат 1-4; Н-4 площею 0,0006 га по поворотних точках координат 1-4; Н-5 площею 0,0007 га по поворотних точках координат 1-4; Н-6 площею 0,0022 га по поворотних точках координат 1-4; Н-7 площею 0,0015 га по поворотних точках координат 1-5; Н-8 площею 0,0016 га по поворотних точках координат 1-5; Н-9 площею 0,0014 га по поворотних точках координат 1-4; Н-10 площею 0,0058 га по поворотних точках координат 1-4; Н-11 площею 0,0005 га по поворотних точках координат 1-4; Н-12 площею 0,0022 га по поворотних точках координат 1-10; Н-13 площею 0,0014 га по поворотних точках координат 1-8; Н-14 площею 0,0012 га по поворотних точках координат 1-6; Н-15 площею 0,0083 га по поворотних точках координат 1-6.

Таким чином, надані позивачем та відповідачем докази, які стосуються фактичних меж спірної земельної ділянки з її точними координатами та точного розміру спірної земельної ділянки є взаємосуперечливими.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки предметом позову є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, резолютивна частина рішення не може містити орієнтовних, приблизних значень, а має бути викладена чітко та відповідати фактичній площі та координатам.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які відображають різні площі та координати тієї ж земельної ділянки, тобто є взаємосуперечливими, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи.

Відповідно до приписів ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17, від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20, від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20, від 17.12.2020 у справі № 910/7426/17.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя, суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

Підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Зі змісту ст.41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов`язок.

Відповідно до частини 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України і таке призначення не може розцінюватися, як порушення норм процесуального права. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Такий висновок щодо застосування приписів статті 99 ГПК України є усталеним та неодноразово підтриманий Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.09.2023 у справі №927/32/23, від 07.07.2022 у справі №910/886/21, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 14.07.2021 у справі №902/834/20 та від 23.12.2021 у справі №5015/45/11 (914/1919/20).

Верховний Суд вважає, що висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, оскільки на відміну від інших доказів, він з`являється тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може виступати тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору (постанова ВС від 16.07.2024 у справі №916/1689/23).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Таким чином, призначення експертизи у цій справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Апеляційний суд зазначає, що вирішення спору без встановлення фактичних меж спірної земельної ділянки, її точної площі та координат поворотних точок, а також без з`ясування фактичного розташування торгівельних рядів з тимчасових споруд відносно меж цієї земельної ділянки створює ризик ухвалення судового рішення без належного дослідження істотних доказів, що мають значення для правильного вирішення спору, та суперечить принципам повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи.

З огляду на те, що надані сторонами матеріали (картографічний матеріал ЛКП «Архітектурно-планувальне бюро», план земельної ділянки по вул. Сихівська вул. Зубрівська та схема земельної ділянки по вул. Сихівська, 16-Б, виготовлена інженером-землевпорядником Бокало М.І.) містять різні відомості щодо площі спірної земельної ділянки, її зовнішніх меж, координат поворотних точок та лінійних промірів між ними, а отже є взаємосуперечливими, встановлення фактичних меж земельної ділянки та розташування на ній торгівельних рядів потребує застосування спеціальних знань.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість призначення судової експертизи у цій справі.

Оскільки апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності призначення судової експертизи, а також з огляду на відсутність заперечень позивача щодо обраної експертної установи, колегія суддів вважає обґрунтованим і правомірним доручення проведення експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Окрім того, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі на час проведення експертизи, що відповідає вимогам пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

У цій справі апеляційний суд дійшов висновку, що викладені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Оскільки апеляційним судом не виявлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушень норм процесуального права в межах апеляційного оскарження, то і підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали також не має, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін оскаржену ухвалу суду першої інстанції, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 31.10.2025 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у справі №914/2682/24 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.03.2026.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Бонк Т. Б.

Якімець Г.Г.