ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/3560/25

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Бойко Я.Р.

За участю представників учасників у справі:

керуюча реструктуризацією Боржника арбітражна керуюча Белінська Н.О. (в режимі ВКЗ);

від ТОВ «Авентус Україна»: адвокат Калачик В.В. (в режимі ВКЗ);

від ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп»: адвокат Калачик В.В. (в режимі ВКЗ).

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3560/25 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2025 відкрито провадження у справі № 911/3560/25 про неплатоспроможність Боржника; введено процедуру реструктуризації боргів Боржника; керуючою реструктуризацією Боржника призначено арбітражну керуючу Белінську Н.О.; призначено на 27.01.2026 проведення попереднього засідання у справі.

16.12.2025 Господарським судом Київської області в установленому порядку було здійснено публікацію оголошення № 77944 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

25.12.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява АТ «ПУМБ» від 25.12.2025 № КНО-44.2.2/663 (вх. № 8411) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 174188,36 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2025 вказану заяву прийнято і призначено до розгляду в попередньому засіданні; зобов`язано керуючу реструктуризацією Боржника надати повідомлення про результат розгляду вимог АТ «ПУМБ».

14.01.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява АТ «Універсал Банк» від 13.01.2026 б/№ (вх. № 8629) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 102710,23 грн.

Крім того, 14.01.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява АТ «Універсал Банк» від 13.01.2026 б/№ (вх. № 8631) про уточнення раніше поданої заяви про визнання грошових вимог до Боржника (у зв`язку з допущенням технічних описок по тексту заяви).

Ухвалою суду від 15.01.2026 вказану заяву прийнято і призначено до розгляду в попередньому засіданні; зобов`язано керуючу реструктуризацією Боржника надати повідомлення про результат розгляду вимог АТ «Універсал Банк».

19.01.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява АТ «Таскомбанк» від 17.01.2026 б/№ (вх. № 6870) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 133263,14 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2026 вказану заяву прийнято і призначено до розгляду в попередньому засіданні; зобов`язано керуючу реструктуризацією Боржника надати повідомлення про результат розгляду вимог АТ «Таскомбанк».

22.01.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» від керуючої реструктуризацією Боржника надійшла відомість від 22.01.2026 № 02-971/795 (вх. № 1158/26) про результат розгляду вимог кредиторів.

22.01.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» від керуючої реструктуризацією Боржника надійшли повідомлення про результати розгляду вимог АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ» та АТ «Таскомбанк».

27.01.2026 судове засідання не відбулось, у зв`язку з чим ухвалою суду від 27.01.2026 повідомлено учасників у справі про призначення попереднього засідання на 10.02.2026.

28.01.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ТОВ «Авентус Україна» від 26.01.2026 б/№ (вх. № 8764) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 49704,80 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2026 вказану заяву прийнято і призначено до розгляду в попередньому засіданні; зобов`язано керуючу реструктуризацією Боржника надати повідомлення про результат розгляду вимог ТОВ «Авентус Україна».

02.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення АТ «Таскомбанк» від 30.01.2026 б/№ (вх. № 1704/26) по суті заявлених кредиторських вимог та результатів розгляду вимог керуючою реструктуризацією.

09.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» від керуючої реструктуризацією Боржника надійшло повідомлення про результат розгляду вимог ТОВ «Авентус Україна».

09.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення ТОВ «Авентус Україна» від 09.02.2026 б/№ (вх. № 2235/26) по суті заявлених кредиторських вимог та результатів розгляду вимог керуючою реструктуризацією.

10.02.2026 судове засідання не відбулось, у зв`язку з чим ухвалою суду від 10.02.2026 повідомлено учасників у справі про призначення попереднього засідання на 24.02.2026.

10.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» від 09.02.2026 б/№ (вх. № 8888) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 18249,30 грн.

Ухвалою суду від 10.02.2026 вказану заяву прийнято і призначено до розгляду в попередньому засіданні; зобов`язано керуючу реструктуризацією Боржника надати повідомлення про результат розгляду вимог ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп».

13.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» від керуючої реструктуризацією Боржника надійшло повідомлення про результат розгляду вимог ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп».

20.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» від 19.02.2026 б/№ (вх. № 2967/26) по суті заявлених кредиторських вимог та результатів розгляду вимог керуючою реструктуризацією.

20.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява АТ «Таскомбанк» від 20.02.2026 б/№ (вх. № 3021/26) про розгляд справи без участі представника Заявника.

23.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява АТ «ПУМБ» від 23.02.2026 № КНО-44.2.2/142 (вх. № 3088/26) про розгляд справи без участі представника Заявника.

24.02.2026 в судовому засіданні взяла участь керуюча реструктуризацією Боржника (в режимі ВКЗ), а також представник заявників ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп». Інші учасники у справі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом в судовому засіданні 24.02.2026 розглядаються заяви кредиторів про визнання грошових вимог до Боржника Дорожінського Р.А., які надійшли в порядку ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення відповідного оголошення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 904/3060/19.

Як зазначено вище, оголошення № 77944 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Дорожінського Руслана Анатолійовича опубліковане 16.12.2025, отже встановлений ст. 45 КУзПБ строк на заявлення грошових вимог кредиторів почав перебіг 17.12.2025 і закінчився 15.01.2026.

Розглянувши кредиторську заяву АТ «ПУМБ» суд зазначає наступне.

Заява була сформована заявником в підсистемі «Електронний суд» 25.12.2025, отже в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заявником в заяві заявлено до визнання грошові вимоги до Боржника у розмірі 174188,36 грн, з яких 142082,49 грн за кредитом, 32105,87 грн за відсотками, а також 4844,80 грн судового збору.

Так, 24.08.2024 Боржником було підписано Заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 28, відповідно до умов якого Боржнику було відкрито поточний рахунок та надана кредитна картка; встановлено кредитний ліміт в розмірі 150000,00 грн зі сплатою процентів у розмірі 42,36% річних.

На виконання своїх зобов`язань за договором Банком було надано Боржнику кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку. Вказані кошти були використані Боржником. Відповідно до умов договору за користування кредитом Банком нараховано відсотки.

Проте Боржником було неналежним чином виконано зобов`язання щодо повернення кредиту і нарахованих відсотків, у зв`язку з чим станом на 15.12.2025 за Боржником обліковується заборгованість в розмірі 174188,36 грн, з яких 142082,49 грн за кредитом, 32105,87 грн за відсотками, що підтверджується наданими Банком розрахунками заборгованості.

Судом встановлено, що заявлені АТ «ПУМБ» грошові вимоги до Боржника є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Згідно повідомлення керуючої реструктуризацією Боржника, заявлені АТ «ПУМБ» вимоги визнані повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Враховуючи викладене вище, заявлені АТ «ПУМБ» до Дорожінського Р.А. грошові вимоги підлягають визнанню повністю, в розмірі: 4844,80 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів; 174188,36 грн (заборгованість за кредитом, відсотками) - 2 черга задоволення вимог кредиторів з правом вирішального голосу.

Розглянувши кредиторську заяву АТ «Універсал Банк» суд зазначає наступне.

Заява була сформована заявником в підсистемі «Електронний суд» 13.01.2026, отже в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заявником заявлено до визнання грошові вимоги до Боржника у розмірі 102710,23 грн та крім того 5324,80 грн судового збору, сплаченого за подання кредиторської заяви.

Вказані вимоги виникли на підставі Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 02.03.2021, відповідно до умов якого Боржнику було відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку зі встановленим лімітом.

Згідно Анкети-Заяви, клієнт підтвердив, що погоджується з тим, що ця анкета-Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладанням якого клієнт підтвердив та зобов`язався виконувати його умови.

На виконання своїх зобов`язань за договором Банком було надано Боржнику кредитні кошти, що підтверджується виписками з рахунку.

Проте Боржником було неналежним чином виконано зобов`язання щодо повернення кредиту і нарахованих відсотків, у зв`язку з чим станом на 16.12.2025 за Боржником обліковується заборгованість в розмірі 102710,23 грн, що підтверджується наданим Банком розрахунком заборгованості.

Судом встановлено, що заявлені АТ «Універсал Банк» грошові вимоги до Боржника є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що керуюча реструктуризацією Боржника визнала заявлені АТ «Універсал Банк» грошові вимоги до Боржника в повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, заявлені АТ «Універсал Банк» до Дорожінського Р.А. грошові вимоги підлягають визнанню повністю, в розмірі: 5324,80 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів; 102710,23 грн (заборгованість за кредитом) - 2 черга задоволення вимог кредиторів з правом вирішального голосу.

Розглянувши кредиторську заяву АТ «Таскомбанк» суд зазначає наступне.

Заява була сформована заявником в підсистемі «Електронний суд» 17.01.2026, отже з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заявником заявлено до визнання грошові вимоги до Боржника у розмірі 133263,14 грн.

Так, 17.03.2025 між АТ «Таскомбанк» та Боржником укладено Заяву-договір № 999/30922150-VR про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі також - Кредитний договір 1).

Відповідно до Заяви-договору, додаткового договору та паспорта споживчого кредиту Позивач надає Позичальнику грошові кошти на наступних умовах:

- встановлена сума кредитного ліміту (максимальна) - 200000,00 грн, позичальником в рамках вказаного кредитного договору використувався кредитний ліміт в розмірі 5000 грн;

- тип кредиту - кредитна лінія;

- строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк;

- процентна ставка за користування кредитом: за операціями зняття готівкових коштів - 83,0%;

- цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Строк дії Кредитного ліміту становить 12 місяців, при цьому після закінчення зазначеного періоду строк дії Кредитного ліміту автоматично пролонгується на такий же строк.

Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою. Отже, Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Заявник стверджує, що станом на 14.01.2026 заборгованість за кредитним договором № 999/30922150-VR від 17.03.2025 становить 6997,17 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 5000 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 1997,17 грн.

Крім того, 14.07.2022 між АТ «Таскомбанк» та Боржником було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проекту «izibank».

Дорожінський Р.А. з 14.07.2022 є власником поточного рахунку у гривні НОМЕР_2 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування вказаній заяві договору присвоєно № 002/16304144-CK_SB (надалі - Кредитний договір 2).

Відповідно до умов кредитного договору, Позичальнику було встановлено кредитний ліміт в сумі 100000 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом: первісно 37, остаточно 59 відсотків річних, строк дії 1 рік з автоматичною пролонгацією.

Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Заявник стверджує, що станом на 14.01.2026 заборгованість за кредитним договором № 002/16304144-CK_SB від 14.07.2022 становить 126265,97 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 94406,89 грн; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 31859,08 грн.

Згідно повідомлення про результат розгляду вимог, керуюча реструктуризацією визнала грошові вимоги АТ «Таскомбанк» частково, зокрема:

- за Кредитним договором 1 визнала грошові вимоги у сумах: 5000,00 грн за тілом кредиту та 1719,46 грн за процентами. Вимоги щодо процентів в сумі 277,71 грн відхилені згідно ст. 120 КУзПБ як такі, що нараховані після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника, отже під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів;

- за Кредитним договором 2 визнала грошові вимоги у сумах: 94406,89 грн за тілом кредиту та 27433,62 грн за процентами. Вимоги щодо процентів в сумі 4425,46 грн відхилені згідно ст. 120 КУзПБ як такі, що нараховані після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника, отже під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно письмових пояснень АТ «Таскомбанк», Заявник не заперечує проти результату розгляду кредиторських вимог керуючою реструктуризацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.

Перевіривши надані керуючою реструктуризацією Боржника розрахунки процентів (до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника), суд дійшов висновку про те, що вони є обґрунтованими і арифметично правильними.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат Заявника, пов`язаних з провадженням у даній справі про банкрутство (сплачений судовий збір в сумі 6656,00 грн) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору, зокрема за подачу до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), підлягає сплаті судовий збір у розмірі: 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зазначена в ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» норма є імперативною.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 3328,00 грн.

Отже, враховуючи, що кредиторська заява АТ «Таскомбанк» сформована Заявником в підсистемі «Електронний суд», в даному випадку підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у зв`язку з чим підлягав сплаті судовий збір в розмірі 5324,80 грн (3328,00 *2 * 0,8).

Таким чином судовий збір за подання кредиторської заяви АТ «Таскомбанк» покладається на Боржника ОСОБА_1 в розмірі 5324,80 грн.

Враховуючи викладене вище, заявлені АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 грошові вимоги підлягають визнанню частково, в розмірі: 5324,80 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів; 128559,97 грн (заборгованість за кредитом, процентами) - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

Водночас суд зазначає, що АТ «Таскомбанк» подано заяву про грошові вимоги до Боржника ОСОБА_1 з пропуском строку, встановленого ст. 45, 122 КУзПБ, наслідком чого відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ є те, що АТ «Таскомбанк» не має права вирішального голосу на зборах кредиторів.

Розглянувши кредиторську заяву ТОВ «Авентус Україна» суд зазначає наступне.

Заява надійшла до суду 28.01.2026 і була сформована заявником в підсистемі «Електронний суд» 26.01.2026, отже в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заявником заявлено до визнання грошові вимоги до Боржника у розмірі 44380,00 грн, та крім того 5324,80 грн судового збору за подання кредиторської заяви.

Вказані вимоги виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 9170738 від 21.06.2025, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

В рамках даного Договору ТОВ «Авентус Україна» надано ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 20000,00 грн, шляхом перерахування вказаної суми на банківський рахунок Боржника.

У зв`язку з неналежним виконанням Боржником зобов`язань за кредитним договором, станом на 16.12.2025 у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «Авентус Україна» у розмірі 44380,00 грн, з яких 14000,00 грн заборгованість за кредитом, 23380,00 грн заборгованість за відсотками та 7000,00 грн штрафу.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що керуюча реструктуризацією Боржника частково визнала заявлені ТОВ «Авентус Україна» грошові вимоги до Боржника, у сумах: 14000,00 грн заборгованість за кредитом, 23380,00 грн заборгованість за відсотками. Вимоги щодо штрафу не визнані з посиланням на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Заявник заперечив проти таких доводів керуючої реструктуризацією, оскільки положеннями Договору передбачено нарахування штрафу, отже Заявник вважає таке нарахування правомірним.

Детально дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заявлені ТОВ «Авентус Україна» до Боржника грошові вимоги (в частині заборгованості за кредитом та відсотками) є обґрунтованими, документально підтвердженими і арифметично правильними.

Щодо заявлених вимог у сумі 7000,00 грн штрафу суд зазначає наступне.

Як підтверджується доданими до заяви доказами, нарахування штрафних санкцій відбулось у період дії в Україні воєнного стану.

Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином нарахування Заявником штрафу за Договором є неправомірним. Протилежні доводи Заявника відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки не спростовують наявність законодавчої заборони нарахування штрафних санкцій згідно п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Враховуючи викладене вище, заявлені ТОВ «Авентус Україна» до Дорожінського Р.А. грошові вимоги підлягають визнанню частково, в розмірі: 5324,80 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів; 37380,00 грн (заборгованість за кредитом, відсотками) - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

Водночас суд зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» подано заяву про грошові вимоги до Боржника ОСОБА_1 з пропуском строку, встановленого ст. 45, 122 КУзПБ, наслідком чого відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ є те, що ТОВ «Авентус Україна» не має права вирішального голосу на зборах кредиторів.

Розглянувши кредиторську заяву ТОВ «ФК «Ел. Ен. Груп» суд зазначає наступне.

Заява сформована Заявником в підсистемі «Електронний суд» 10.02.2026, отже з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заявником заявлено до визнання грошові вимоги до Боржника у розмірі 18249,30 грн та крім того 11324,80 грн судових витрат, з яких: 5324,80 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказані вимоги виникли на підставі Договору про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту № 8279860 від 30.06.2025, право вимоги за яким перейшло до Кредитора на підставі договору факторингу №12112025 від 12.11.2025 р., укладеного з ТОВ «ФК Профіт», до якого в свою чергу право вимоги за вищевказаним договором перейшло від ТОВ «ФК «КІФ» на підставі договору факторингу №14102025 від 14.10.2025.

Боржником 30.06.2025 було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту № 8279860 з ТОВ «ФК «КІФ» (далі - первісний кредитор), відповідно до якого первісний кредитор надав Боржнику кредит у розмірі 1500,00 гривень терміном на 90 днів.

В подальшому на підставі Договору факторингу №14102025 від 14.10.2025, право вимоги до Боржника було передано первісним кредитором ТОВ «ФК Профіт», який у свою чергу на підставі договору факторингу №12112025 від 12.11.2025 передав право вимоги ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп».

Відповідно до наданого Заявником розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №8762166 від 10.04.2025 становить 3538,50 грн, у т.ч. 1500,00 грн за тілом кредиту та 2038,50 грн за відсотками.

Крім того вимоги Заявника до Боржника виникли на підставі Договору кредитної лінії №00-10437141 від 22.06.2025, право вимоги за яким перейшло до Кредитора від ТОВ «Макс Кредит» на підставі договору факторингу №29122025-МК/ЕЛ.ЕН.ГРУП від 29.12.2025.

Боржником 22.06.2025 було укладено Договір кредитної лінії № 00-10437141 з ТОВ «Макс Кредит», відповідно до якого первісний кредитор надав Боржнику кредит у розмірі 5000,00 гривень терміном на 360 днів під відсотки відповідно Договору.

В подальшому на підставі Договору факторингу №29122025-МК/ЕЛ.ЕН.ГРУП від 29.12.2025, право вимоги до Боржника було передано первісним кредитором ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп».

Відповідно до п. 1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пункт 1.2. Договору передбачає: Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 5000,00 грн. Тип Кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору передбачено розмір відсотків за користування кредитом: « 1.5.1. Стандартна процента ставка складає 0,94% (нуль цілих 94 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору.».

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором за Договором кредитної лінії №00-10437141 від 22.06.2025 становить 14710,80 грн, у т.ч. 5000,00 грн за тілом кредиту, 1250,00 грн штрафи/пеня; 799,80 грн комісія, 2209,00 грн заборгованість за відсотками, 5452,00 грн - донараховані відсотки.

Керуючою реструктуризацією Боржниці вказані вимоги визнані частково, зокрема відхилено вимоги в сумах:

- 1250,00 грн штрафу (з посиланням на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України);

- 799,80 грн комісії (з посиланням на ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки нарахована Заявником комісія є неправомірною);

- 47,00 грн відсотків (з посиланням на ст. 120 КУзПБ, як такі, що нараховані після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність).

Щодо заявлених вимог у сумі 1250,00 грн штрафу суд зазначає наступне.

Як підтверджується доданими до заяви доказами, нарахування штрафних санкцій відбулось у період дії в Україні воєнного стану.

Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином нарахування Заявником штрафу за Договором є неправомірним. Протилежні доводи Заявника відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки не спростовують наявність законодавчої заборони нарахування штрафних санкцій згідно п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Щодо заявлених вимог у сумі 5452,00 грн - донараховані відсотки суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.

Перевіривши надані керуючою реструктуризацією Боржника розрахунки відсотків (до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника), суд дійшов висновку про те, що вони є обґрунтованими і арифметично правильними, отже заявлені вимоги щодо відсотків підлягають визнанню частково, в розмірі 5405,00 грн; в іншій частині, в сумі 47,00 грн, нараховані відсотки підлягають відхиленню.

Щодо заявлених вимог у сумі 799,80 грн комісії суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року по справі №204/224/21 зазначено що, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи зазначене вище, заявлені вимоги щодо 799,80 грн комісії відхиляються судом.

Крім того, як вказано вище, Заявником заявлено до визнання витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючою реструктуризацією вказані судові витрати відхилені.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У справі № 904/1907/15 перед КГС ВС було поставлено питання щодо визначення правової природи витрат на професійну правничу допомогу, які належать до витрат, пов`язаних із провадженням у справі про банкрутство (неплатоспроможність) в господарському суді. У постанові від 23.09.2021 палата дійшла висновку, що такі витрати не є поточними вимогами у справі про банкрутство (неплатоспроможність) та належать: 1) у справі про банкрутство - до вимог першої черги (ч. 1 ст. 64 КУзПБ); 2) у справі про неплатоспроможність - до витрат, що відшкодовуються в повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (ч. 2 ст. 133 КУзПБ).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Відповідно до п.п. 91-93 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 904/4387/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18».

Відповідно до висновків об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду сформульованих у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 відповідно до яких розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо співмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2025 між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та АО «Калачик та Партнери» укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 8/2025.

З матеріалів справи вбачається, що Заявником заявлено до визнання витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, у постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Суд зазначає, що дана справа (безпосередньо в частині розгляду кредиторської заяви ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп») є справою незначної складності. У спорах при розгляді кредиторських вимог такого характеру за відсутності протиріч між наявними у справі документами судова практика є сталою. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України; великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи (в частині розгляду кредиторської заяви ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп»), обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, беручи до уваги заперечення Боржника проти стягнення з нього заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати Заявника на правничу допомогу адвоката за розгляд справи підлягають частковому відшкодуванню Боржником, а саме у розмірі 4000,00 грн. В іншій частині витрат Заявника на правничу допомогу, суд відмовляє у покладенні даних витрат на Боржника.

Враховуючи викладене вище, заявлені ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» до Дорожінського Р.А. грошові вимоги підлягають визнанню частково, в розмірі: 9324,80 грн (судовий збір, витрати на правничу допомогу) - до задоволення вимог кредиторів; 16152,50 грн (заборгованість за кредитом, відсотками) - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

Водночас суд зазначає, що ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» подано заяву про грошові вимоги до Боржника з пропуском строку, встановленого ст. 45, 122 КУзПБ, наслідком чого відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ є те, що ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» не має права вирішального голосу на зборах кредиторів.

Згідно ст. 122 КУзПБ, попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Судом встановлено, що станом на дату попереднього засідання окрім вказаних вище заяв АТ «ПУМБ», АТ «Універсал Банк», АТ «Таскомбанк», ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», будь-яких інших заяв кредиторів з вимогами до Боржника до суду не надходило.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку, що до реєстру вимог кредиторів Боржника підлягають включенню наступні грошові вимоги:

- АТ «ПУМБ» у сумах: 4844,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 174188,36 грн - 2 черга (з правом вирішального голосу);

- АТ «Універсал Банк» у сумах: 4844,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 102710,23 грн - 2 черга (з правом вирішального голосу);

- АТ «Таскомбанк» у сумах: 5324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 128559,97 грн - 2 черга (без права вирішального голосу);

- ТОВ «Авентус Україна» у сумах: 5324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 37380,00 грн - 2 черга (без права вирішального голосу);

- ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» у сумах: 9324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 16152,50 грн - 2 черга (без права вирішального голосу).

За підсумком попереднього засідання суд зобов`язує керуючу реструктуризацією Боржника арбітражну керуючу Белінську Н.О. організувати проведення зборів кредиторів Боржника; письмово повідомити учасників у справі про неплатоспроможність про місце, дату і час проведення зборів кредиторів Боржника, належні докази про що надати суду; також надати суду протокольне рішення зборів кредиторів Боржника, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 123 КУзПБ.

Керуючись ст. 120, 121, 232-235, 255 ГПК України, ст. 45, 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву АТ «ПУМБ» від 25.12.2025 № КНО-44.2.2/663 (вх. № 8411) задовольнити. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнарожний Банк» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 4844,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 174188,36 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

2. Заяву АТ «Універсал Банк» від 13.01.2026 б/№ (вх. № 8629) задовольнити. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 5324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 102710,23 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

3. Заяву АТ «Таскомбанк» від 17.01.2026 б/№ (вх. № 6870) задовольнити частково. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» () до Дорожінського Руслана Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 5324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 128559,97 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заявлені вимоги відхилити.

4. Заяву ТОВ «Авентус Україна» від 26.01.2026 б/№ (вх. № 8764) задовольнити частково. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 5324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 37380,00 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заявлені вимоги відхилити.

5. Заяву ТОВ «ФК «ЕлЕн.Груп» від 09.02.2026 б/№ (вх. № 8888) задовольнити частково. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕлЕн.Груп» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 9324,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 16152,50 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заявлені вимоги відхилити.

6. Зобов`язати керуючого реструктуризацією Боржника арбітражну керуючу Белінську Н.О. організувати проведення загальних зборів кредиторів Боржника; письмово повідомити учасників у справі про неплатоспроможність про місце, дату і час проведення зборів кредиторів Боржника, належні докази про що надати суду.

7. Зобов`язати керуючого реструктуризацією Боржника арбітражну керуючу Белінську Н.О. надати суду протокольне рішення зборів кредиторів Боржника, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 123 КУзПБ.

8. Засідання суду щодо розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів, або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначити на « 31» березня 2026 року об 11 год. 40 хв. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108, в залі судових засідань № 1.

9. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повна ухвала підписана 17.03.2026.

Суддя С.Ю. Наріжний