ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1272/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши заяву Національного університету Львівська політехніка від 04.03.2026 (надійшла 04.03.2026 вх. №02.3.1-02/2027/26) про видачу судового наказу

у справі за позовом Національного університету Львівська політехніка, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь НП, с. Сторожниця, Ужгородський р-н, Закарпатська обл.

про стягнення суми 4 667,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача в якому заявляє позовні вимоги про стягнення суми 4 667,51 грн, з яких 4360,00 грн. заборгованості, 2,16 грн. пені та 305,35 грн штрафу, посилаючись на порушення відповідачем умов договору від 09.07.2024 № СКЗ 00540 поставки.

Рішенням Господарського суду від 19.01.2025 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь НП на користь Національного університету Львівська політехніка суму 4 667,51 грн в т. ч. 4360,00 грн заборгованості, 2,16 грн пені та 305,35 грн штрафу, а також суму 3 028,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

25.02.2026 на виникання рішення суду видано відповідний наказ, який скеровано стягувачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві.

04.03.2026 до суду через систему Електронний суд надійшла заява від 04.03.2026 (вх. №02.3.1-02/2027/26) у якій Національний університет Львівська політехніка просить суд забезпечити відображення та доступність виданого наказу в підсистемі Електронний суд як виконавчого документа з можливістю його пред`явлення до виконання в електронній формі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 170 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Згідно зі ч. 1 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, як, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом відповідно до вимог закону) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 60 ГПК України, у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 61 ГПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 244 Цивільного кодексу України встановлено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

За приписами ч. 1, 2 ст. 245 Цивільного кодексу України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що заяву від 04.03.2026 (вх. №02.3.1-02/2027/26) подано в електронній формі через систему Електронний суд та підписано Рибалко В.О., на підтвердження повноважень якого долучено довіреність у порядку передоручення від 05.02.2026, а також витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що сформовані в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Абзацом 1 пункту 24 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 (далі за текстом Положення) визначено, що підсистема Електронний суд (Електронний суд) підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до абз. 1 п. 30 Положення, користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного. Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення) (п. 31, 32 Положення).

Згідно з п. 33 Положення, від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи. Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Таким чином, довіреність у порядку передоручення від 05.02.2026, у розумінні положень Закону України Про електронні документи та електронний документообіг і Закону України Про електронні довірчі послуги, вважається електронним документом.

Так, за змістом приписів ч. 1, 3 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України Про електронні довірчі послуги, у процесі підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки дійсність таких підпису чи печатки підтверджується, за умови: - використання для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 23 цього Закону; - видачі кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та його чинності на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки; відповідності значення відкритого ключа його значенню, яке міститься в кваліфікованому сертифікаті електронного підпису чи печатки; - правильного внесення унікального набору даних, які визначають підписувача чи створювача електронної печатки, до кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки; - зазначення у кваліфікованому сертифікаті електронного підпису про використання в ньому псевдоніма (у разі його використання особою на момент створення кваліфікованого електронного підпису); - підтвердження того, що особистий ключ, який використовувався для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; - відсутності порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка; - дотримання вимог, встановлених частиною першою статті 17-1 цього Закону, на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Однак вказана довіреність (в порядку передоручення) від 05.02.2026 не містить ні повної інформації щодо обсягу повноважень представника університету, ані підписів уповноважених осіб.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на ту обставину, що з огляду на системний аналіз змісту приписів Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, що визначає, зокрема, вчинення процесуальних дій в електронній формі свідчить про те, що особа, яка звертається із заявою, не позбавлена можливості завантажити разом зі заявою на підтвердження повноважень на її підписання відповідний документ (довіреність/ордер), що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) такого паперового документа, який, в свою чергу, містить повну інформацію щодо обсягу повноважень представника (адвоката) на представництво інтересів довіреної особи.

Отже, до заяви заявником не додано довіреності, яка містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) з необхідними підписами уповноважених осіб та повною інформацією щодо обсягу повноважень у Рибалко В.О. на підписання цієї заяви.

Водночас суд доходить висновку про те, що до суду не подано належних доказів щодо наявності повноважень на представництво інтересів Національного університету Львівська політехніка у порядку самопредставництва або ж шляхом надання останньому професійної правничої допомоги адвоката представником позивача Рибалко В.О.

З урахуванням викладеного, суд встановивши, що заява подана без додержання вимог ст. 170 ГПК України, повертає таку заявнику без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Разом з наведеним суд вбачає за необхідне звернути увагу заявника на те, що відповідно до підпункт 19.1 підпункту 19 пункту 1 розділу XI ГПК України оформлення і видача виконавчих документів здійснюються судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Одночасна видача судом виконавчого документа одній і тій самій особі в паперовій та електронній формах не допускається.

Відтак, зважаючи на видачу Господарським судом Закарпатської області наказу від 25.02.2026 у справі №907/1272/26 у паперовій формі, видача такого наказу в електронній формі не є можливою.

Керуючись ст.ст. 170, 234 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Національного університету Львівська політехніка від 04.03.2026 (надійшла 04.03.2026 вх. №02.3.1-02/2027/26) про видачу судового наказу - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано 10.03.2026.

Суддя О.Ф. Ремецькі