РІШЕННЯ

05 березня 2026 року м. ТернопільСправа № 921/788/25

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області, вул. Міцкевича 10А, м. Бучач, 48400 в інтересах держави в особі:

1. Західного офісу Держаудитслужби, вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79000;

2. Бучацької міської ради, пл. Волі 1, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48400

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач", проспект Злуки, 2 "В", м. Тернопіль, 46016

відповідача 2: Комунального підприємства "Бучацький комбінат комунальних підприємств", вул. Галицька, 38, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48400

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення коштів

За участі представників:

прокурора: Пагут О.С.;

позивача 1: Мартинович С.Б.;

позивача 2: не прибув;

відповідача 1: Драпак Г.В.;

відповідача 2: Мартинюк В.І.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів

Суть справи: Керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Бучацької міської ради, до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" та 2. Комунального підприємства "Бучацький комбінат комунальних підприємств", про:

- визнання недійсною Додаткової угоди №3 від 01.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" () та комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди №4 від 26.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" () та комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди №5 від 18.10.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" () та комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди №6 від 27.10.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" () та комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди №7 від 08.12.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" () та комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ();

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" на користь місцевого бюджету в особі Бучацької міської ради грошових коштів в сумі 22 475,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" додаткових угод до Договору №56 від 01.04.2022 з підвищенням ціни на предмет закупівлі було переплачено бюджетних коштів в загальній сумі 22 475,30 грн, а самі додаткові угоди укладені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та повинні бути визнані судом недійсними.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 29 січня 2026 року об 11:30 год. Крім того, суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

12 січня 2026 року до суду від Комунального підприємства "Бучацький комбінат комунальних підприємств" надійшов відзив на позовну заяву №04 від 07.01.2026 (вх. №207 від 12.01.2026).

16 січня 2026 року через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" надійшов відзив на позовну заяву б/н від 16.01.2026 (вх.№377), відповідно до якого товариство просить суд відмовити Бучацькій окружній прокуратурі в задоволенні позову в повному обсязі.

22 січня 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області надійшла відповідь на відзив ТОВ "Тернопільелектропостач" б/н від 21.01.2026 (вх. №520).

27 січня 2026 року до суду від Західного офісу Держаудитслужби надійшли пояснення б/н від 23.01.2026 (вх. №648) згідно яких позивач 1 підтримує позовні вимоги прокуратури та просить їх задоволити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.01.2026, враховуючи усні пояснення представника відповідача 2, та з метою надання можливості останньому письмово викласти клопотання щодо зміни процесуального статусу відповідача у даній справі, беручи до уваги неявку представника позивача 2, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та відповідно неможливістю вирішення судом завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК України, суд відклав підготовче засідання на 16 лютого 2026 року о 09:05 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що прокурора, представників позивача 1, відповідачів 1 та 2 повідомлено під розписку, а позивача 2 - відповідною ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Комунального підприємства "Бучацький комбінат комунальних підприємств" №50 від 02.02.2026 (вх. №1019 від 09.02.2026) про зміну процесуального статусу підприємства з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Надалі, враховуючи що сторонам забезпечено можливість подати заяви по суті справи, визначені ст. 161 ГПК України, які вони мали намір подати, відсутність заяв чи клопотань в присутніх у підготовчому засіданні прокурора, представників позивача 1 та відповідачів 1, 2, та відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, визначених ч. 2 ст. 183 ГПК України, беручи до уваги те, що судом було створено сторонам необхідні умови для виконання завдань підготовчого провадження та надано достатньо часу для реалізації кожним учасником справи своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, суд у підготовчому засіданні 16 лютого 2026 року, у відповідності до ст. 185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05 березня 2026 року о 10:00 год., без постановлення окремого процесуального документа з зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що прокурора, представників позивача 1 та відповідачів 1, 2 повідомлено під розписку, а позивача 2 повідомлено відповідною ухвалою суду.

В судове засідання 05.03.2026 прибули прокурор, представники позивача 1 та відповідачів 1, 2.

Представник позивача 2 Бучацької міської ради, в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи останню повідомлено належним чином (ухвала суду від 16.02.2026 надіслана до електронного кабінету Бучацької міської ради 16.02.2026).

Жодних заяв, клопотань від Бучацької міської ради суду не надходило.

Частинами 2, 3 ст.120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч.5 ст.6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Отже, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення учасників справи належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому явка представників сторін в судове засідання не визнавалася судом обов`язковою.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Під час розгляду справи судом заслухано позиції прокурора, представника позивача 1 та відповідачів 1, 2, а також досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

05 березня 2026 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Позиції учасників справи.

Прокурор та представник позивача 1 - Західного офісу Держаудитслужби, заявлений позов повністю підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх.№520 від 22.01.2026), поясненнях (вх.№648 від 27.01.2026) та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

При цьому, вказують на те, що внаслідок укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" оспорюваних додаткових угод до Договору №56 від 01.04.2022 з підвищенням ціни на предмет закупівлі всупереч вимогам п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", необґрунтовано збільшено ціну електричної енергії більш ніж на 10% від початково визначеної ціни в договорі. У зв`язку із наведеним, вважають, що такі додаткові угоди повинні бути визнані судом недійсними в судовому порядку на підставі статей 203, 215 ЦК України. Крім того, оскільки оплату видатків за спожиту електроенергію за Договором №56 від 01.04.2022 здійснено частково за рахунок коштів міського бюджету Бучацької міської територіальної громади, зайво сплачені постачальнику бюджетні кошти у сумі 22 475,30 грн просять повернути до місцевого бюджету Бучацької міської ради.

Представниця відповідача 1 - в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№377 від 16.01.2026), просить у задоволенні позову відмовити, а судові витрати по сплаті судового збору у цій справі покласти на обох відповідачів.

Зокрема, у відзиві відповідач 1 просить врахувати, що з липня 2022 року спостерігалося значне коливання (зростання) ціни на ринку, саме таке зростання зробило для Постачальника виконання Договору невигідним та збитковим. Зауважує, що Товариство зверталося до Споживача з повідомленнями щодо зміни ціни електричної енергії впродовж дії Договору №56, а Споживач погоджував та підписував Додаткові угоди. Окрім цього, Споживач здійснював оплату за використану електричну енергію за умовами додаткових угод, чим позбавив Постачальника від припинення дії договору чи дострокового розірвання договору.

При цьому зауважує, що внесення змін до договору відбувалося за взаємною згодою сторін, погодження сторонами порядку внесення змін в договір, внесення змін до договору на підставі вказаних додаткових угод внаслідок коливання цін на ринку електричної енергії в сторону збільшення не залежало від відповідача та відповідало умовам договору і вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", збільшення ціни за одиницю товару у кожній додатковій угоді складало не більше ніж на 10%, тоді як ціна договору не збільшувалась; вказане не порушує принципу здійснення закупівель за принципом максимальної економії та ефективності. Таким чином, відповідач вказує про дотримання сторонами договору положень ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та положень ст. 632, 652 ЦК України, у зв`язку із чим вважає, що відсутні підстави для визнання додаткових угод недійсними.

Наголошує та просить суд прийняти до уваги те, що правовідносини сторін, пов`язані зі сферою публічних закупівель, в силу ч.4 ст.3 Закону "Про публічні закупівлі", регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом, тому суди, розглядаючи справи, пов`язані зі сферою публічних закупівель, повинні виходити із Закону України "Про публічні закупівлі" в цілому, адже нормою ст.44 Закону передбачена відповідальність за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, і така відповідальність жодною статтею Закону "Про публічні закупівлі" не покладена на постачальника як суб`єкта господарювання, метою діяльності якого є отримання прибутку, а не понесення збитків за додатковими угодами (які в подальшому визнаються недійсними), які укладаються за згодою керівника споживача, при повному розумінні останнім правових наслідків укладення та підписання таких додаткових угод. Зміна умов договору відбувається за погодженням сторін, а, отже, оцінка достатності підстав для внесення змін до договору належить саме до компетенції сторін, постачальника та споживача (замовника).

Стверджує про відсутність правових підстав для нарахування заявлених до стягнення збитків, оскільки не обґрунтовано та не представлено доказів протиправної поведінки у вигляді невиконання або неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання за укладеними договорами, доказів понесення збитків внаслідок виконання погоджених сторонами умов договору, не доведено вину відповідача та причинно-наслідковий зв`язок.

Також вважає, що відсутні підстави для визнання додаткових угод недійсними, оскільки прокурором до матеріалів справи не долучено належних доказів, які б свідчили про те, що в момент укладення Додаткових угод №3 від 01.09.2022, №4 від 26.09.2022, №5 від 18.10.2022, №6 від 27.10.2022 та №7 від 08.12.2022 такі правочини суперечили Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам,

Окрім цього, просить врахувати, що прокурором не обґрунтовано наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, зокрема не доведено, що уповноважений орган, в інтересах якого він звернувся з позовом, не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави, не долучено доказів про існування поважних причин, що перешкоджали зверненню з позовом в суд владним структурам. Тоді як прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом та не може бути альтернативним суб`єктом звернення до суду і фактично замінювати відповідний уповноважений на захист інтересів держави орган.

Також заперечує щодо визначення в даному випадку прокуратурою Західного офісу Держаудитслужби в якості позивача, вважає що Держаудитслужба може бути залучена в якості позивача в інтересах держави в тому випадку, коли органами Держдаудитслужбою проводилась перевірка закупівель і при цьому були б виявлені порушення, в результаті яких завдано збитків (втрат) на відповідну суму, тоді як до матеріалів позовної заяви прокуратурою долучено довідку (висновок) від 16.10.2023 провідного державного аудитора відділу контролю у галузі промисловості, інфраструктури та ЖКГ Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, наданий в межах кримінального провадження №0000012 від 30.08.2023.

До того ж, відповідач звертає увагу суду на те, що у випадку визнання додаткових угод недійсними, відповідно до статті 216 ЦК України, якою передбачено правові наслідки недійсності правочину, Товариство мало б повернути кошти Споживачу, а не на рахунок місцевого бюджету, про що просить прокурор у позовній заяві.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позову не заперечив та просить судові витрати по сплаті судового збору у цій справі покласти на іншого відповідача - ТОВ "Тернопільелектропостач".

У відзиві на позовну заяву (вх.№207 від 12.01.2026) Комунальне підприємство "Бучацький комбінат комунальних підприємств" повідомило, що вважало, що для закупівлі електричної енергії у залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору про закупівлі можуть вносити зміни необмежену кількість разів в частині пропорційного збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% кожного разу відносно попередньої зміни, за умови що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю і дасть можливість виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Зауважує, що укладені додаткові угоди №3-№7 до Договору від 01.04.2022 про постачання електричної енергії КП "Бучацький КПП" вважалися підприємством такими, що в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства та умовам діючого Договору. В протилежному випадку Постачальник міг би розірвати Договір як обтяжливий та нікчемний, а Споживач при цьому мав би бути віднесений до постачальника "останньої надії", відтак ціна відпуску електричної енергії була б відчутно більша, що в свою чергу спричинило б значно більші витрати бюджетних коштів.

З огляду на зазначене, у відповіді на відзив (вх.№520 від 22.01.2026) Бучацька окружна прокуратура Тернопільської області заперечила твердження представника відповідача 1 про законність укладення додаткових угод про збільшення ціни на електричну енергію, оскільки останні укладені без обґрунтованого та належним чином документально підтвердженого коливання ціни товару на ринку; з перевищенням встановленого законодавством імперативного 10% максимального ліміту щодо збільшення ціни, визначеної в договорі.

При цьому, зазначає, що відповідач 1, беручи участь у торгах, відповідно оцінював та приймав пов`язані із цим ризики, планував свої дії та здійснював комерційний розрахунок своєї цінової пропозиції з урахуванням особливостей даної публічної закупівлі.

Наголошує, що КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" мало беззаперечне право на отримання електричної енергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, однак без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції постачальника про збільшення ціни підписало додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1 кВт/год електричної енергії збільшилася, а обсяг поставки електричної енергії за Договором істотно зменшився, що призвело до повного нівелювання результатів закупівлі.

Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду який викладений у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, ухваленій у подібних правовідносинах, у пункті 88 якої зазначено, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (п. 89 постанови). У п. 90 постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Стверджує, що ТОВ "Тернопільелектропостач" під час укладення спірних додаткових угод №3-7 до договору №56 від 01.04.2022, всупереч умовам Договору та вимогам п.2 ч.5 ст.41 Закону, збільшено ціну електроенергії без належного обґрунтування та документального підтвердження наявності коливання ціни після укладання договору та попередньої додаткової угоди (в період між їх укладенням), та з перевищенням встановленого законодавством імперативного 10% ліміту щодо збільшення ціни, визначеної в договорі, у зв`язку з чим додаткові угоди на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти в сумі 22 475,30 грн є такими, що були безпідставно одержані товариством, а тому ТОВ "Тернопільелектропостач" зобов`язане їх повернути, що відповідає приписам ст. ст. 216, 1212 ЦК України.

Наголошує, що Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №920/19/24 погодилася з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання оспорюваних додаткових угод до договору недійсними, оскільки ними передбачено підвищення цін на електричну з перевищенням максимального ліміту у 10%, а також за відсутності належного документального обґрунтування, що не відповідає вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII. Відтак, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Бучацької міської ради, зазначає, що Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель. При цьому Держаудитслужба може бути позивачем у справі. Питання належності/неналежності цього органу залежить від обставин кожної конкретної справи, які мають з`ясовуватися у суді з наведенням відповідного обґрунтування у судовому рішенні (аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №925/1276/19, від 30.05.2023 у справі №922/2057/22). При цьому, дані наведені в довідці Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, отриманої в межах кримінального провадження №0000012 від 30.08.2023, додатково підтверджують те, що збільшення ціни за додатковими угодами проведено в порушення вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та відповідно органом фінансового контролю заходи для усунення порушень, описаних в довідці від 16.10.2023, не вживались.

Щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Бучацької міської ради, прокуратура зазначає, що відповідно до п.1.1., п.1.2, п.1.3., 1.4 Статуту КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств", затвердженого рішенням сесії Бучацької міської ради восьмого скликання №5057 від 15.08.2025 (далі - Статуту), КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" за організаційно-правовою формою комунальне підприємство, утворене Бучацькою міською радою відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Засновником КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" є Бучацька міська рада, . Діяльність підприємства контролює і координує Засновник.

Наголошує, що засновником підприємства та власником його майна є Бучацька міська рада, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання міського бюджету, зокрема законність та ефективність використання підприємством коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Бучацька міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів міського бюджету.

Також, позивач 1 - Західний офіс Держаудитслужби, у поясненнях (вх.№648 від 27.01.2026) просить суд врахувати таке.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII встановлено імперативну умову, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Просить врахувати, що виділення спеціаліста для участі у перевірках, що проводяться правоохоронними органами, регламентовано нормами Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 (далі Порядок).

За результатами участі у перевірці, управлінням відповідно до абзацу шостого пункту 3.1 Порядку складено довідку (висновок) від 16.10.2024, якою зокрема встановлено, що збільшення ціни Додатковою угодою №2 від 01.09.2022 становить 9,9% (між 2,50882 та 2,75719 за 1 кВт/год. без ПДВ), наступні додаткові угоди збільшували ціну за одиницю товару по відношенню до ціни, зазначеної в Договорі, більш як на 10%, чим порушено норми пункту другого частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII.

Враховуючи наведене, зазначає, що додаткові угоди до договору від 01.04.2022 №56 укладено з порушенням норм п.2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII та КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" здійснено зайвих витрат, чим завдано КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" збитків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача 1 та відповідачів 1 та 2, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.

Пунктом 2 ч.1 ст. 1311 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладено виконання функції представництва інтересів держави в суді.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор, серед іншого, має право звертатися до суду з позовом в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 АПК України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Як вказується у позовній заяві, правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до договору, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. При цьому, шляхом укладення недійсних додаткових угод порушуються вимоги чинного законодавства, принципи максимальної ефективності та економії, які призвели до безпідставної зміни істотних умов договору та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо витрачання бюджетних коштів у сумі 257 291,59 гривень.

Щодо суб`єкта, який уповноважений здійснювати функції захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Зі змісту преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.

Окрім того, згідно з ч.4 ст.7 Закону України "Про публічні закупівлі" контроль у сфері закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України, здійснює Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю серед іншого є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна у бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів тощо.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 з наступними змінами та доповненнями, Державна аудиторська служба (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до пп. 3, 9 п.4 вказаного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, Державна аудиторська служба України, як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.

Водночас, положення вищевказаних нормативно-правових актів не визначають конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави (аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п.1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016 затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби з наступними змінами та доповненнями, згідно якого Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях. Повноваження Західного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби №117 від 22.02.2022 затверджено Положення про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, згідно якого основним завданням управління є реалізація повноважень Західного офісу Держаудитслужби на території Тернопільської області.

Таким чином, Західний офіс Держаудитслужби є органом, уповноваженим державою на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах на території Тернопільської області, у зв`язку з чим останнього визначено у цій справі як позивача-1.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16 зазначено, що нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у п. 81 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Бучацька окружна прокуратура зверталася з листами від 28.10.2025 №53-3751вих.-25 та від 08.12.2025 №53-4195вих-25 до Західного офісу Держаудитслужби, у яких наводила допущені порушення при укладенні Додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу №56 від 01.04.2022 та звертала увагу керівництва Західного офісу Держаудитслужби на те, що ними не вжито заходів до усунення порушень в межах визначених законодавством повноважень.

Листами від 03.11.2025 №131913-17/2302-2025 та від 12.12.2025 №131913-17/2554-2025 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області повідомило окружну прокуратуру, що заходи не вживалися у зв`язку з відсутністю правових підстав, і вживати заходів позовного характеру шляхом звернення в суд про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу №56 від 01.04.2022 та стягнення зайво сплачених грошових коштів не буде, зазначивши, що не заперечує щодо звернення з відповідним позовом прокуратури на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Наведені прокуратурою обставини свідчать про нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень та вказує на наявність підстав для застосування представницьких повноважень прокурором, адже, відповідно до вимог чинного національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, факт незвернення відповідного суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок захисту інтересів держави, до суду з відповідною позовною заявою, незалежно від наявності чи відсутності коштів на сплату судового збору, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави таким суб`єктом владних повноважень. Згадана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, свідчить про бездіяльність Держаудитслужби. Тому звернення до суду прокурора в інтересах цього органу суд вважає обґрунтованим.

Щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Бучацької міської ради.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється, серед іншого, на принципах поєднання місцевих і державних інтересів; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування. Вказані принципи місцевого самоврядування означають, що в Україні збігаються державні і місцеві інтереси.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч.3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Відповідно до ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень.

Бучацька міська рада - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Для реалізації наданих повноважень ради мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни на товар спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися та розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу.

Використання коштів місцевого бюджету беззаперечно становить суспільний інтерес, стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців територіальної громади, зокрема з огляду на те, що джерелом фінансування вказаної у позовній заяві закупівлі є в тому числі кошти місцевого бюджету Бучацької міської ради.

З огляду на викладене, Бучацька міська рада виступає у якості суб`єкта владних повноважень, який приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2, 1.3., 1.4 Статуту КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств", затвердженого рішенням сесії Бучацької міської ради восьмого скликання №5057 від 15.08.2025 (далі - Статуту), КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" за організаційно-правовою формою комунальне підприємство, утворене Бучацькою міською радою відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Засновником КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" є Бучацька міська рада, . Діяльність підприємства контролює і координує Засновник.

Згідно п.5.1 Статуту майно Підприємства є комунальною власністю Бучацької міської ради.

Пунктом 5.3 Статуту визначено, що одним із основних джерел формування майна КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" є грошові та майнові внески засновника.

В силу положень ст. 22 Бюджетного кодексу України Бучацька міська рада є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня (головним розпорядником бюджетних коштів) відносно КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств", який здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, виконує інші повноваження.

КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" Бучацької міської ради у спірних правовідносинах, які виникли щодо закупівлі електричної енергії за Договором, діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яку викладено у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21, використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб мешканців відповідної області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади області.

Оскільки витрати на оплату електричної енергії за Договором від 01.04.2022 №56, укладеним КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" Бучацької міської ради та ТОВ "Тернопільелектропостач", здійснювалися за рахунок коштів місцевого бюджету, а також за рахунок власних коштів відповідача 2, КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" розпорядилося як власними коштами, так і витратило бюджетні кошти, виділені з міського бюджету.

Таким чином, враховуючи, що засновником КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" та власником його майна є Бучацька міська рада, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального підприємства, тому цей орган є уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі.

Бучацькою окружною прокуратурою 01.10.2025 скеровано Бучацькій міській раді лист за №53-3399 вих.-25, у якому було наведено допущені порушення вимог законодавства при проведенні закупівлі електричної енергії підпорядкованим підприємством КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" та вказано на необхідність захисту інтересів держави в судовому порядку.

У листі №08-10/2670 від 16.10.2025 Бучацька міська рада на запит окружної прокуратури, зазначила, що КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" здійснює свою діяльність на принципах повного господарського розрахунку, на власний ризик і з правом найму робочої сили, несе відповідальність за свої зобов`язання в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України. Водночас, свою думку щодо законності чи незаконності оспорюваних додаткових угод орган місцевого самоврядування не висловив.

У зв`язку із наведеним, враховуючи судову практику, прокурором розцінено зазначені обставини як небажання Бучацької міської ради самостійно реалізувати покладені законом повноваження, відповідно позивачем 2 у даному спорі визначено Бучацьку міську раду.

Також, з часу виконання Договору №56 від 01.04.2022 та додаткових угод до нього сплив значний період часу, впродовж якого рада мала можливість ознайомитися із усталеною судовою практикою у справах відповідної категорії і скористатися своїми процесуальними правами звернутися до суду, проте такими правами не скористалася.

Як вказує прокурор, правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів становлять суспільний інтерес, а додаткові угоди, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідають, водночас Бучацька міська рада належних заходів до відновлення інтересів держави не вжила.

Враховуючи наведене, суд вважає належним чином обґрунтованою наявність підстав для звернення прокурора до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі Бучацької міської ради.

Щодо визнання недійсними додаткових угод.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до п.п. 1.1-1.5 Статуту Комунального підприємства "Бучацький комбінат комунальних підприємств" (в редакції, затвердженій рішенням Бучацької міської ради 8 скликання 15.08.2025 №5057) останнє є комунальним підприємством, яке утворене Бучацькою міською радою відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в України". Засновником комунального підприємства "Бучацький комбінат комунальних підприємств" є Бучацька міська рада. Діяльність підприємства контролює та координує Засновник. Підприємство створене на базі комунального майна Бучацької міської ради, переданого йому Засновником, та придбаного підприємством у результаті громадської діяльності, яке належить йому на правах господарського відання. Підприємство здійснює господарську, комерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів з метою одержання прибутку.

Підприємство створене з метою організації забезпечення поточного утримання об`єктів дорожнього господарства, виконання робіт з реконструкції, капітального, поточного та середнього ремонтів дорожнього покриття доріг міста, надання різного виду послуг, пов`язаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом об`єктів благоустрою та одержання прибутку;

Підприємство зареєстроване як юридична особа, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в банківських установах, печатку, штампи із своїм найменуванням (п. 4.1. Статуту).

Підприємство здійснює свою діяльність на принципах повного господарського розрахунку, на власний ризик і з правом найму робочої сили. Засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями Підприємства. Підприємство не відповідає за зобов`язаннями Засновника (п. 4.3 - 4.4 Статуту).

Підприємство забезпечує фінансування витрат по організації своєї діяльності, соціального розвитку і матеріальному стимулюванню працівників, забезпечує безпеку виробництва, санітарно-гігієнічні норми і вимоги щодо захисту здоров`я його працівників (п.4.5 Статуту).

Згідно п. 4.7. Статуту підприємство несе відповідальність за свої зобов`язання в межах належного йому майна згідно чинним законодавством України.

Майно підприємства є комунальною власністю Бучацької міської ради. Майно передане підприємству засновником, а також майно, придбане ним у результаті громадської діяльності, належить підприємству на правах господарського відання (п. 5.1 Статуту).

Джерелами формування майна Підприємства є: грошові та майнові внески засновника; прибутки, отримані від реалізації послуг (робіт, товарів), а також інших видів господарської діяльності; кредити банків; капітальні вкладення і дотації з бюджету; безоплатні та благодійні внески, пожертвування організацій підприємств і громадян; майно, придбане у інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, передбачені законодавством України (п. 5.3. Статуту).

Підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах повного господарського розрахунку, відповідає за результати своєї господарської діяльності перед Засновником за виконання взятих на себе зобов`язань перед трудовим колективом та партнерами згідно з укладеними угодами, перед бюджетом і банками відповідно до чинного законодавства (п. 9.1 Договору).

Як свідчать матеріали справи, Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" (далі КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств") проведено закупівлю UA2022-03-21-002890-а, предметом якої була Електрична енергія ДК 021:2015:09310000-5 в кількості 995 000 кВт*год.

За результатами переговорної процедури, між КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" (як Споживачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (далі ТОВ "Тернопільелектропостач") (Постачальник), 01.04.2022 укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №56 (далі - Договір), в п.1.1 якого зазначено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно з п.2.1 Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача (ДК 021:2015 код 09310000-5 Електрична енергія), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Кількість електричної енергії на 2022 рік визначено в обсязі 995 000 кВт/год.

Обсяги закупівлі електроенергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреби в електроенергії.

Строк постачання електричної енергії з 01.04.2022 по 31.12.2022 (п.2.3 Договору).

Згідно з п.3.1. Договору, початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена у заяві-приєднанні, що є Додатком 1 до цього Договору.

Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Якість товару, що постачається Споживачу, має відповідати вимогам, встановленим законодавством, національними стандартами, іншими нормативно-технічними документами, зокрема Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, ДСТУ EN 50160:2014 "Характеристики напруги електропостачання в електричних межах загальної призначеності" (п. 4.4. Договору).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що ціна цього Договору становить 4 975 000 грн (чотири мільйони дев`ятсот сімдесят п`ять тисяч грн 00 коп) у тому числі ПДВ 829 166,67 грн (вісімсот двадцять дев`ять тисяч сто шістдесят шість грн 67 коп). До ціни тендерної пропозиції мають бути включені всі необхідні податки, збори та обов`язкові платежі, що мають бути сплачені у даному випадку, а також витрати на транспортування предмету закупівлі до місця поставки, визначеного Замовником.

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору.

Ціна (тариф) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Ціна (тариф) за одиницю товару (1 кВт *год електричної енергії) ґрунтується на всіх фактичних складових ціни електроенергії. У разі коливання ціни за одиницю Товару на ринку в сторону збільшення, Замовник розглядатиме питання про першу зміну ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку після укладання договору лише у випадку реального коливання ціни на ринку, що має бути обґрунтовано постачальником шляхом надання 2 довідок (оригінал або нотаріально завірену копію) від компетентного органу про середньоринкові ціни, одна з яких має підтверджувати середньоринкову ціну товару станом на місяць аукціону, інша на дату подання пропозиції щодо зміни ціни. Замовник не розглядатиме питання щодо пропозицій необґрунтованого збільшення ціни за одиницю товару якщо переможець виграв торги за рахунок необґрунтованого пониження цінової пропозиції під час аукціону. Зміна ціни вводиться в дію з моменту та на період в якому проводяться зміни, погоджуються обома Сторонами шляхом підписання Додаткової угоди до даного Договору (п. 5.2 Договору).

Відповідно до пунктів 5.3-5.4 Договору інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у актах про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.5 Договору).

Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на рахунок Постачальника. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника у тому числі у разі його зміни (п. 5.6. Договору).

Згідно з п. 5.7. Договору оплата рахунків за спожиту електроенергію здійснюється Споживачем у 100% розмірі на протязі 10 (десяти) банківських днів з дня отримання підписаних рахунків, на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції, грошовими коштами на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п.13.1 Договору, останній набирає чинності з 01.04.2022 року і діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення, що зазначається в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач.

В пункті 13.2 Договору сторони погодили, що згідно з вимогами ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови Договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорів процедури. Істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків:

- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача;

- збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

- покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

- продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

- погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

- зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

- зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з підписаною 01.04.2022 КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" Заявою-приєднанням до договору постачання електричної енергії споживачу (Додаток №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №56 від 01.04.2022), визначено початок постачання з 01 квітня 2022 року.

Додатком 2 до Договору "Комерційна пропозиція "Індивідуальна" постачання електричної енергії споживачу здійснюється для використання на власні потреби виробничої та професійної діяльності.

За умовами Комерційної пропозиції, ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником на день укладення договору становить 4,16667 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі, який становить 0,35564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

Дана комерційна пропозиція діє до 31.12.2022.

Надалі, 06 квітня 2022 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 до договору №56 від 01.04.2022 на постачання електричної енергії, у відповідності до умов якої Сторони домовились:

- доповнити пункт 5.1 Договору наступними реченнями: Сума договору на 2022 рік з врахуванням ПДВ становить 4 975 000 грн, яка включає: 1 497 440 гривень - кошти бюджетного призначення, 3 477 560 гривень кошти підприємства, виходячи з очікуваних обсягів споживання електроенергії на 2022 рік.

Решта умов вищевказаного Договору, залишаються незмінними та обов`язковими до виконання. Ця додаткова угода вважається укладеною і набирає чинності з 06 квітня 2022 року та діє до 31 грудня 2022 року.

Додатковою угодою №2 від 01.08.2022 сторони відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили внести зміни в абзац 2 п. 2.1. Договору виклавши його у наступній редакції: кількість електричної енергії на 2022 рік, яка постачається за цим Договором 944 869 кВт/год.

Також, п. 5.1. Договору викладено у наступній редакції: вартість цього Договору становить 4 974 996,38 грн з ПДВ, з яких 1 497 436,38 грн за рахунок коштів місцевого бюджету та 3 477 560,00 грн власних коштів.

У п. 3 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в Додаток №2 Комерційна пропозиція до Договору, виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції: "Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 4,41504 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

В п.4 Додаткової угоди зазначено, що остання вважається укладеною з 01.08.2022.

Додатковою угодою №3 від 01.09.2022 сторони відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили внести зміни в абзац 2 п. 2.1. Договору, виклавши його у наступній редакції: Кількість електричної енергії на 2022 рік яка постачається за цим Договором 896 983 кВт/год.

Також внесли зміни до п. 5.1 Договору та визначили, що ціна Договору становить 4974995,00 грн з ПДВ, з яких 1497438,0 грн за рахунок коштів місцевого бюджету та 3477560,00 грн власних коштів.

У п. 3 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в Додаток №2 Комерційна пропозиція до Договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції: "Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 4,688 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

В п.4 Додаткової угоди зазначено, що остання вважається укладеною з 01.09.2022.

Додатковою угодою №4 від 26.09.2022 сторони відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили внести зміни в абзац 2 п. 2.1. Договору, виклавши його у наступній редакції: Кількість електричної енергії на 2022 рік яка постачається за цим Договором 850 407 кВт/год.

Також внесли зміни до п. 5.1 Договору та визначили, що ціна Договору становить 4974989,52 грн з ПДВ, з яких 1497429,52 грн за рахунок коштів місцевого бюджету та 3477560,00 грн власних коштів.

У п. 3 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в Додаток №2 Комерційна пропозиція до Договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції: "Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 4,98798 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

В п.4 Додаткової угоди зазначено, що остання вважається укладеною з 19.09.2022.

Додатковою угодою №5 від 18.10.2022 сторони відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили внести зміни в абзац 2 п. 2.1. Договору, виклавши його у наступній редакції: Кількість електричної енергії на 2022 рік яка постачається за цим Договором 822 140 кВт/год.

Також внесли зміни до п. 5.1 Договору та визначили, що ціна Договору становить 4974988,77 грн з ПДВ, з яких 1497428,77 грн за рахунок коштів місцевого бюджету та 3477560,00 грн власних коштів.

У п. 3 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в Додаток №2 Комерційна пропозиція до Договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції: "Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 5,20244 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

В п.4 Додаткової угоди зазначено, що остання вважається укладеною з 01.10.2022.

Додатковою угодою №6 від 27.10.2022 сторони відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили внести зміни в абзац 2 п. 2.1. Договору та виклавши його у наступній редакції: Кількість електричної енергії на 2022 рік, яка постачається за цим Договором 806 281 кВт/год.

Також внесли зміни до п. 5.1 Договору та визначили, що ціна Договору становить 4974984,73 грн з ПДВ, з яких 1497424,73 грн за рахунок коштів місцевого бюджету та 3477560,00 грн власних коштів.

У п. 3 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в Додаток №2 Комерційна пропозиція до Договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції: "Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 5,32729 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

В п.4 Додаткової угоди зазначено, що остання вважається укладеною з 20.10.2022.

Додатковою угодою №7 від 08.12.2022 сторони відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили внести зміни в абзац 2 п. 2.1. Договору, виклавши його у наступній редакції: Кількість електричної енергії на 2022 рік, яка постачається за цим Договором 806 281 кВт/год.

Також внесли зміни до п. 5.1 Договору та визначили, що ціна Договору становить 4974984,73 грн з ПДВ, з яких 1199199,14 грн за рахунок коштів місцевого бюджету та 3775785,59 грн власних коштів.

У п. 3 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в Додаток №2 Комерційна пропозиція до Договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції: "Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 5,32729 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), та включає ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1 кВт/год (без ПДВ), тариф послуг оператора системи розподілу який становить 1,31221 грн за 1 кВт/год (без ПДВ).

В п.4 Додаткової угоди зазначено, що остання вважається укладеною з 20.10.2022.

Додатковою угодою №8 від 30.12.2022 сторони погодили у зв`язку з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача, керуючись п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" зменшити загальну суму договору та внести зміни до Договору про постачання електричної енергії №56 від 01.04.2022.

Абзац 1 пункту 5.1 Договору сторони погодили викласти у новій редакції, визначивши що вартість цього Договору становить 1 262 146,00 грн з ПДВ. Вартість цього Договору та ціна за одиницю товару може змінюватися у випадках передбачених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Також внесено зміни в абзац 2 пункту 2.1. Договору, виклавши його в новій редакції: "Найменування товару: -ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія (електрична енергія). Кількість товарів 226 010 кВт.год.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише в випадках і на умовах, установлених договором або законом.

За приписами статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України "Про публічні закупівлі".

Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

За пунктами 6, 11 та 22 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі": договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - це суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону; предмет закупівлі - це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до частин 1-3 статті 180 ГК України (втратив чинність 28.08.2025, однак був чинний на час виникнення спірних правовідносин) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Таким чином, на момент підписання договору сторонами були погоджені всі істотні умови: предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ч.3 ст.180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Слід зазначити, що на момент укладення Договору про постачання електричної енергії споживачу №56 від 01.04.2022 та оспорюваних додаткових угод №3 від 01.09.2022, №4 від 26.09.2022, №5 від 18.10.2022, №6 від 27.10.2022 та №7 від 08.12.2022 діяв Закон України "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №922-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом №1530-IX від 03.06.2021).

Так, пунктом 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, яка діяла на час укладення Договору та додаткових угод) передбачено можливість зміни істотних умов договору про закупівлю у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. При цьому обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду від 12.11.2024 у справі №910/19784/23, від 10.09.2024 у справі №918/703/23, від 02.07.2024 у справі №910/13579/23, від 14.05.2024 у справі №917/1010/22, від 06.02.2025 у справі №910/5182/24).

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24, визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, законодавство про публічні закупівлі встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Тобто, неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку та встановлення саме пропорції такого коливання.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Тобто, збільшення ціни такого товару на ринку повинно відбутись після укладання договору та має містити достатнє обґрунтування про наявність коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати першої зміни ціни додатковою угодою до Договору, а в разі наступних змін - між черговими такими змінами на підставі додаткових угод.

Саме така позиція відображена в постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19 від 16.02.2021 у справі № 910/6790/18.

На підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначається прокуратурою в позовній заяві:

- відсоток збільшення ціни електроенергії за Додатковою угодою №2 становить 5,96% від первісної ціни за результатами торгів. При цьому додатковою угодою №2 зменшено обсяг постачання товару з 995 000 кВт/ год. до 944 869 кВт/год.

Додаткову угоду №2 від 01.08.2022 укладено на підставі листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 11.07.2022 №1083/12, в якому зазначено, що у відповідності до статистичних даних та аналізів, отриманих з офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку" WWW.OREE.COM.UA, протягом липня 2022 року середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) суттєво збільшилась.

Так, зокрема, за 10 днів липня 2022 року середньозважена ціна електричної енергії на РДН склала величину 2,53811 грн/кВт*год, що на 12,17% більше ціни аналогічного періоду червня 2022 року. Крім того, до даного листа ТОВ "Тернопільелектропостач" долучено як додаток копію статистичних даних із офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку".

Поряд з цим, як вказує прокурор, оскільки відсоткове збільшення ціни за 1 кВт/год електричної енергії проведено в межах 10% (ціна за Договором 4,16667 грн, а за Додатковою угодою №2 4,41504 грн, що становить +5,96% від ціни за Договором), Додаткова угода №2 є законною і у цій справі не оспорюється.

- за Додатковою угодою №3 від 01.09.2022 відсоток збільшення ціни електроенергії за Додатковою угодою №3 становить 12,51% від первісної ціни за результатами торгів та 6,18% від ціни за попередньою Додатковою угодою. Тим самим перевищено 10% максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в Договорі, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону. При цьому додатковою угодою №3 зменшено обсяг постачання товару до 896 983 кВт/год.

Додаткову угоду №3 від 01.09.2022 укладено на підставі листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 10.08.2022 №1241/12, в якому зазначено, що у відповідності до статистичних даних та аналізів, отриманих з офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку" WWW.OREE.COM.UA, протягом серпня 2022 року середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) суттєво збільшилась. Так, зокрема, за 10 днів серпня 2022 року середньозважена ціна електричної енергії на РДН склала величину 2,9491 грн/кВт*год, що на 11,69% більше ціни аналогічного періоду липня 2022 року. Крім того, до даного листа ТОВ "Тернопільелектропостач" долучено як додаток копію статистичних даних із офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку".

Проте надані до листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 10.08.2022 №1241/12 статистичні дані з офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку", в порушення вимог законодавства, не відображають коливання ціни (діапазону цін тощо) в період між укладенням Додаткової угоди №2 від 01.08.2022 про зміну ціни та Додаткової угоди №3 від 01.09.2022, чи зверненням ТОВ "Тернопільелектропостач" до КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" - 10.08.2022, відтак наданий ТОВ "Тернопільелектропостач" документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору №56 від 01.04.2022 шляхом укладення додаткової угоди №3 від 01.09.2022.

- за Додатковою угодою №4 від 26.09.2022 відсоток збільшення ціни електроенергії за Додатковою угодою №4 становить 19,71% від первісної ціни за результатами торгів та 6,4% від ціни за попередньою Додатковою угодою. Тим самим перевищено 10% максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в Договорі, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону. При цьому додатковою угодою №4 зменшено обсяг постачання товару до 850 407 кВт/ год.

Додаткову угоду №4 від 26.09.2022 укладено на підставі листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 16.09.2022 №1716/12, в якому зазначено, що у відповідності до довідки, виданої ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" від 12.09.2022, середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку "на добу наперед" збільшилась на 12,01%.

Так, згідно довідки ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" №121/95 від 12.09.2022, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) в торгівельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС) за періоди 01-10 серпня 2022 склала 2949,10 грн/МВт*год та 01-10 вересня 2022 року склала 3303,40 грн/МВт*год. При цьому у довідці зазначено, що вона носить виключно інформаційний характер і не враховує умов договорів та контрактів.

Проте довідка не відображає коливання ціни (діапазону цін, тощо) в період з дня укладання Додаткової угоди №3 - 01 вересня 2022 року, до дати Додаткової угоди №4 від 26 вересня 2022 року, чи до дати звернення ТОВ "Тернопільелектропостач" - 16.09.2022, відтак не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію та не може бути розцінена як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору №56 від 01.04.2022 шляхом укладення додаткової угоди №4 від 26.09.2022.

Отже, ТОВ "Тернопільелектропостач" ініціювало укладення додаткової угоди №4 від 26.09.2022 у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) щодо обґрунтованості підвищення ціни.

Також, як вказує прокурор, додатковою угодою №4 від 26.09.2022 зміни до Договору в частині збільшення ціни застосовані не на майбутнє, а з 19.09.2022, тобто для товару, який вже був поставлений на дату узгодження змін до договору. Крім того, про зміну ціни з 19.09.2022 постачальником повідомлено КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" 16.09.2022, чим не дотримано норми Додатку №2 до Договору та вимоги пункту 4 частини 3 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", пунктів 3.1.1 та 3.2.4 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 щодо обов`язку постачальника повідомляти споживача про наступну зміну ціни та будь-яких умов Договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати Договір.

- за Додатковою угодою №5 від 18.10.2022 відсоток збільшення ціни електроенергії за Додатковою угодою №5 становить 24,85% від первісної ціни за результатами торгів та 4,3% від ціни за попередньою Додатковою угодою. Тим самим перевищено 10% максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в Договорі, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону. При цьому додатковою угодою №5 зменшено обсяг постачання товару до 822 140 кВт/год.

Додаткову угоду №5 від 18.10.2022 укладено на підставі листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 14.10.2022 №5037/12, в якому зазначено, що у відповідності до довідки, виданої ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" від 10.10.2022, середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на ринку "на добу наперед" збільшилась на 6,44%.

Так, згідно довідки ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" №121/111 від 10.10.2022, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) в торгівельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС) за періоди 01-10 вересня 2022 склала 3303,40 грн/МВт*год та 01-10 жовтня 2022 року склала 3516,3 грн/МВт*год.

При цьому у довідці зазначено, що вона носить виключно інформаційний характер і не враховує умов договорів та контрактів.

Проте зазначена довідка не відображає коливання ціни (діапазону цін, тощо) в період з дня укладання Додаткової угоди №4 - 26 вересня 2022 року, до дати Додаткової угоди №5 від 18 жовтня 2022 року, чи до дати звернення ТОВ "Тернопільелектропостач" - 14.10.2022, відтак не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію та не може бути розцінена як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору №56 від 01.04.2022 шляхом укладення додаткової угоди №5 від 18.10.2022.

Таким чином, ТОВ "Тернопільелектропостач" ініціювало укладення додаткової угоди №5 від 18.10.2022 у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) щодо обґрунтованості підвищення ціни.

Також, як вказує прокурор, Додатковою угодою №5 від 18.10.2022 зміни до Договору в частині збільшення ціни застосовані не на майбутнє, а з 01.10.2022, тобто для товару, який вже був поставлений на дату узгодження змін до договору. Крім того, про зміну ціни з 01.10.2022 постачальником повідомлено КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" 14.10.2022, чим не дотримано норми Додатку №2 до Договору та вимоги пункту 4 частини 3 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", пунктів 3.1.1 та 3.2.4 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, щодо обов`язку постачальника повідомляти споживача про наступну зміну ціни та будь-яких умов Договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати Договір.

- за Додатковою угодою №6 від 27.10.2022 - відсоток збільшення ціни електроенергії за Додатковою угодою №6 становить 27,85 % від первісної ціни за результатами торгів та 2,4 % від ціни за попередньою Додатковою угодою. Тим самим перевищено 10% максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в Договорі, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону. При цьому додатковою угодою №6 зменшено обсяг постачання товару до 806 281 кВт/ год.

Додаткову угоду №6 від 27.10.2022 укладено на підставі листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 26.10.2022 №5120/12, в якому зазначено, що у відповідності до статистичних даних та аналізів, отриманих з офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку" WWW.OREE.COM.UA, протягом вересня-жовтня 2022 року середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) суттєво збільшилась. Так, зокрема, за 20 днів жовтня 2022 року середньозважена ціна електричної енергії на РДН склала величину 3,55171 грн/кВт*год, що на 2,4% більше ціни аналогічного періоду вересня 2022 року. Крім того, до даного листа ТОВ "Тернопільелектропостач" долучено як додаток копію статистичних даних із офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку".

Проте надані до листа-повідомлення ТОВ "Тернопільелектропостач" від 26.10.2022 №5120/12 статистичні дані з офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку", в порушення вимог законодавства, не відображають коливання ціни (діапазону цін тощо) в період між укладенням Додаткової угоди №5 від 18.10.2022 про зміну ціни та Додаткової угоди №6 від 27.10.2022, чи зверненням ТОВ "Тернопільелектропостач" до КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" - 26.10.2022, відтак не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію та не може бути розцінена як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору №56 від 01.04.2022 шляхом укладення додаткової угоди №6 від 27.10.2022.

Крім того, вищевказані статистичні дані охоплюють коливання середньозваженої ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку (РДН) в торгівельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС) за 20 днів жовтня 2022 в порівнянні з аналогічним періодом вересня 2022 року, в той же час як підставою укладення попередньої угоди №5 була Інформація, розміщена на сайті "Оператор ринку", яка охоплювала період 01-10 вересня 2022 року в порівнянні з періодом 1-10 жовтня 2022 року. Тобто, коливання ціни електричної енергії, підтверджені статистичними даними з офіційного сайту Державного підприємства "Оператор ринку", вже частково враховані і стали підставою укладення попередньої Додаткової угоди №5.

Також, Додатковою угодою №6 від 27.10.2022 зміни до Договору в частині збільшення ціни застосовані не на майбутнє, а з 20.10.2022, тобто для товару, який вже був поставлений на дату узгодження змін до договору. Крім того, про зміну ціни з 20.10.2022 постачальником повідомлено КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" 26.10.2022, чим не дотримано норми Додатку №2 до Договору та вимоги пункту 4 частини 3 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", пунктів 3.1.1 та 3.2.4 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, щодо обов`язку постачальника повідомляти споживача про наступну зміну ціни та будь-яких умов Договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати Договір.

- щодо Додаткової угоди від №7 від 08.12.2022, то остання стосується зміни розподілу коштів для фінансування Договору (місцевого бюджету та власних коштів підприємства), не змінює ціну електричної енергії порівняно із додатковою угодою №6, водночас містить інформацію про ціну та кількість електричної енергії, визначені в попередній додатковій угоді №6.

Як вказує прокурор, у випадку визнання недійсними попередніх додаткових угод (тобто угод №3-6), угода №7 залишиться чинною, а відсоток збільшення ціни електроенергії за Додатковою угодою №7 становить 27,85% від первісної ціни за результатами торгів. Тим самим перевищено 10% максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в Договорі, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, до яких віднесено, зокрема, свободу договору.

Відповідно до положень ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6 і 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору у ЦК України, законодавець разом із тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №914/1087/18.

Відповідно до ст. 5 3акону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (ч. 4 ст.41 вказаного Закону).

У постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 Верховний Суд наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.08.2021 у справі № 912/994/20 з подібних правовідносин виклав правову позицію про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця (п. 57 постанови).

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у своєму листі від 14.08.2019 №3304-04/33869-06 "Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії" роз`яснило, що згідно із частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії" відповідно до правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку за результатами торгів оприлюднюються ціна та обсяги купівлі-продажу електричної енергії для кожного розрахункового періоду та інші показники, що можуть використовуватися як орієнтир (індикатор) для укладення правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії на ринку.

Оприлюднення результатів торгів на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку забезпечує ДП "Оператор ринку" на своєму веб-сайті (https://www.огее.соm.uа).

Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (п.134 постанови Верхового Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, п.5.46 Постанови Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, у п. 7.21 постанови від 16.02.2023 у справі №903/383/22 зазначає про те, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що частина п`ята статті 41 Закону №922-VІІІ дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на, меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Тобто не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Таким чином, якщо постачальник документально підтвердить замовнику, що ціна на товар коливалась на ринку такого товару від ціни в договорі і до ціни на момент підписання (застосування умов) додаткової угоди (або між додатковими угодами), обґрунтує та доведе, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції), то можна говорити про наявність підстав для внесення змін до договору.

Водночас, надані постачальником довідки та інші документи не є тими документами, які підтверджують коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за відповідні періоди, надана інформація має лише довідковий характер, що дає підстави дійти висновку про необґрунтоване збільшення ціни Договору на підставі додаткових угод та є підставою для визнання їх недійсними.

Таким чином, постачальником під час укладення спірних додаткових угод, всупереч вимогам п.2 ч.5 ст.41 Закону, збільшено ціну електричної енергії без належного підтвердження наявності коливання ціни на електричну енергію в період на день укладання додаткових угод та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій, що підтверджує коливання (зміни) цін на ринку товару. Жоден із документів, які стали підставою для укладення додаткових угод, не містить інформацію про факт коливання цін на електричну енергію на ринку у період між датою підписання сторонами попередніх додаткових угод та датою звернення постачальника до вказаних органів, установ, організацій, що підтверджує коливання (зміни) цін на ринку товару.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі №6915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Як визначено у статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" принципами закупівлі, зокрема, є максимальна економія та ефективність. Критерієм вибору переможця у проведенні закупівлі є найнижча ціна.

Неодноразове надіслання відповідачем після укладення договору листів щодо погодження більшої ціни за товар (за відсутності належного документального підтвердження коливання ціни на ринку) не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. Укладення відповідачами додаткових угод з постійним збільшенням ціни за товар жодним чином не відповідає принципу максимальної економії та ефективності.

У статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, додаткові угоди №3 від 01.09.2022, №4 від 26.09.2022, №5 від 18.10.2022, №6 від 27.10.2022 та №7 від 08.12.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №56 від 01.04.2022 суперечать наведеним вище вимогам ЦК України та ч.5 ст. 41 Закону, що є підставою для визнання зазначених додаткових угод недійсними з моменту їх підписання.

Також, у позовній заяві прокурор вказує про те, що застосування нових (збільшених) цін у спірних додаткових угодах суперечить імперативним вимогам нормативно-правових актів, які регулюють постачання електричної енергії споживачам та якими сторони керувалися при укладенні Договору, зокрема:

- п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії"; п. 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ) щодо обов`язку електропостачальника у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір;

- п. 3.2.4. ПРРЕЕ, яким визначено, що у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір;

- п. 11 ч. 1 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" щодо права споживача отримувати від відповідного електропостачальника повідомлення про його наміри внести зміни до будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до внесення;

- комерційної пропозиції "Індивідуальна", яка є додатком №2 до Договору, відповідно до якої у разі зміни регульованих складових ціни, зміна ціни здійснюється на підставі письмового повідомлення, направленого Постачальником за 20 днів до її застосування.

Таким чином, застосування нових цін у оспорюваних додаткових угодах раніше, ніж через 20 днів після надходження відповідної пропозиції від Постачальника про зміну умов Договору є неправомірним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору №56 від 01.04.2022 та укладених до нього додаткових угод, між сторонами підписано наступні акти приймання-передачі електричної енергії з квітня по грудень 2022 року:

- рахунок за активну енергію №129000056 за квітень 2022 року в обсязі 41813 кВт/год на загальну суму з ПДВ 209 065,16 грн по ціні 4,16667 грн без ПДВ (з ПДВ 5,000004 грн) за 1 кВт/год без ПДВ, який оплачений 08.04.2022 та 11.04.2022;

- рахунок за активну енергію №129000056 за травень 2022 року в обсязі 22921 кВт/год на загальну суму з ПДВ 114 605,09 грн по ціні 4,16667 грн без ПДВ (з ПДВ 5,000004 грн) за 1 кВт/год без ПДВ, який оплачений 21.06.2022;

- рахунок за активну енергію №129000056 за червень 2022 року в обсязі 19 465 кВт/год на загальну суму з ПДВ 97 325,08 грн по ціні 4,16667 грн. без ПДВ (з ПДВ 5,000004 грн) за 1 кВт/год без ПДВ, який оплачений 01.07.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №56 від 27.07.2022 за липень 2022 року в обсязі 19 558 кВт/год за ціною 4,16667 без ПДВ (з ПДВ 5,000004) на загальну суму з ПДВ 97 790,08 грн, який оплачений 01.08.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №1 від 31.08.2022 за серпень 2022 року в обсязі 18801 кВт/год за ціною 4,41504 без ПДВ (з ПДВ 5,298048) на загальну суму з ПДВ 99 608,60 грн, який оплачений 31.08.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №1 від 30.09.2022 електричної енергії за вересень 2022 року в обсязі 13747 кВт/год за ціною 4,688 без ПДВ (з ПДВ 5,6256) на загальну суму з ПДВ 77 335,13 грн, який оплачений 30.09.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №2 від 30.09.2022 електричної енергії за вересень 2022 року в обсязі 9166 кВт/год за ціною 4,98798 без ПДВ (з ПДВ 5,985576) на загальну суму з ПДВ 54 863,78 грн, який оплачений 30.09.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №1 від 31.10.2022 електричної енергії за жовтень 2022 року в обсязі 22195 кВт/год за ціною 5,20244 без ПДВ (з ПДВ 6,242928) на загальну суму з ПДВ 138561,79 грн, який оплачений 03.11.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №2 від 31.10.2022 електричної енергії за жовтень 2022 року в обсязі 14 018 кВт/год за ціною 5,32729 без ПДВ (з ПДВ 6,392748) на загальну суму з ПДВ 89 613,54 грн, який оплачений 03.11.2022;

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №1 від 30.11.2022 електричної енергії за листопад 2022 року в обсязі 21710 кВт/год за ціною 5,32729 без ПДВ (з ПДВ 5,000004) на загальну суму з ПДВ 138 786,56 грн, який оплачений 06.12.2022.

- Акт прийняття-передавання товарної продукції №1 від 28.12.2022 за грудень 2022 року в обсязі 22 618 кВт/год за ціною 5,32729 без ПДВ (з ПДВ 6,392748) на загальну суму з ПДВ 144 591,18 грн, який оплачений 29.12.2022.

Фактично згідно з наданими копіями рахунків та актів спожито: за квітень 2022 року - 41813 кВт/ год, за травень 2022 року 22 921 кВт/год, за червень 2022 року 19 465 кВт/год, за липень 2022 року - 19 558 кВт/год, за серпень 2022 року -18801 кВт/год, вересень 2022 року - 13747 кВт/год, вересень 2022 року - 9166 кВт/год, жовтень 2022 року - 22195 кВт/год, жовтень - 14 018 кВт/год, листопад - 21710 кВт/год, за грудень - 22 618 кВт/год на загальну суму 1 262 145,99 грн.

Матеріали справи також свідчать про те, що на підставі звернення СВ відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 25.09.2023 року, Управлінням з 03.10.2023 по 16.10.2023 прийнято участь в якості спеціаліста у кримінальному провадженні №0000012 від 30.08.2023 з питання дотримання норм чинного законодавства при проведенні КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" закупівлі електричної енергії, зокрема, при укладенні з ТОВ "Тернопільелектропостач" Договору від 01.04.2022 №56 та додаткових угод до нього. За результатами участі у перевірці, Управлінням складено Довідку (висновок) від 16.10.2023.

Зокрема, Управлінням встановлено, що внаслідок внесення змін до умов Договору з порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від №922-VIII (зі змінами), здійснення оплати за ціною, що не відповідає визначеній у договорі та додаткових угодах, порушено умови Договору (з урахуванням додаткових угод), норм статті 629 Цивільного кодексу України, частини 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, та КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" здійснено зайвих витрат на суму 132085,58 грн, чим завдано КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" збитків на вказану суму.

При цьому, суд враховує, що згідно з Оголошенням про проведення відкритих торгів UA-2022-03-21-002890-а та Звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2022-03-21-002890-а від 01.04.2022 джерелом фінансування закупівлі визначено власний бюджет (кошти від господарської діяльності підприємства) в сумі 2 500 000 грн та місцевий бюджет 2475000 грн.

КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств" здійснено оплату товару за значно вищою ціною, ніж підприємство розраховувало під час укладення договору, відповідно ним отримано менше електроенергії. Такі недобросовісні дії ТОВ "Тернопільелектропостач" роблять результат закупівлі невизначеним та тягнуть за собою неефективне використання бюджетних коштів КП "Бучацький комбінат комунальних підприємств".

Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком, різниця між сумою коштів місцевого бюджету, яка перерахована товариству за отриману електроенергію по ціні, визначеній з урахуванням усіх додаткових угод та сумою, яку товариство мало б сплатити за отриману електроенергію становить 22 475,30 грн з ПДВ. При цьому розрахунок надмірно сплачених коштів здійснено, виходячи з цін, зазначених у додатковій угоді №2 від 01.08.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №56 від 01.04.2022 року 5,298048 грн (з ПДВ), без урахування інших додаткових угод, адже всі наступні додаткові угоди перевищили 10% максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в Договорі.

Таким чином, в результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, споживачем зайво сплачено постачальнику бюджетні кошти у сумі 22 475,30 грн, які підлягають поверненню до місцевого бюджету Бучацької міської територіальної громади.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пункт 8 ч.2 цієї ж статті передбачає, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи недійсність додаткових угод №3, №4, №5, №6, №7 до Договору №56 від 01.04.2022, які не породжують правових наслідків, вартість за одиницю поставленого товару за Договором №56 від 01.04.2022 має визначатися положеннями Договору, а також додаткової угоди №2 від 01.08.2022.

Таким чином, грошові кошти в сумі 22 475,30 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем 1, підстава їх набуття відпала, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" зобов`язане їх повернути до бюджету Бучацької міської ради, що відповідає приписам ст. ст. 216, 1212 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зазначила, що на спірні правовідносини поширюються вимоги ст. 1212 ЦК України.

Так, Верховний Суд вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (п. п. 71, 72, 82 постанови).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2022 у справі №125/2157/19, зробила висновок, що коли повернення майна (коштів) стороні правочину не відновлює права позивача, який не є стороною правочину, суд може застосувати інший, крім реституції, ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись зазначеною постановою, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09.08.2023 у справі №924/1283/21, зазначив, що якщо позивачем у справі є розпорядник бюджетних коштів, то його правовий статус, повноваження, відповідальність визначаються положеннями Бюджетного кодексу України та Порядком складання, розгляду, затвердження та основними вимогами до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (далі Порядок № 228).

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи і не спростовані у встановленому порядку відповідачами.

Щодо інших аргументів, доводів та міркувань сторін, суд зазначає, що такі були досліджені, та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Судові витрати.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (п.5 ч. 1 ст. 237 ГПК України).

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 ст.129 ГПК України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши позиції відповідачів щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку що сплачений у цій справі судовий збір в сумі 14 534,40 грн, з урахуванням ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ч.9 ст. 129 ГПК України слід покласти покладається на відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач".

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 20, 53, 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 01.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" () та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ().

3. Визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 26.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" () та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ().

4. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 18.10.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" () та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ().

5. Визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 27.10.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" () та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ().

6. Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 08.12.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 квітня 2022 року №56, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" () та Комунальним підприємством "Бучацький комбінат комунальних підприємств" ().

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (46016, Тернопільська область м. Тернопіль, проспект Злуки, 2 "В", ) на користь місцевого бюджету в особі Бучацької міської ради (пл. Волі, 1, м. Бучач, Тернопільська область, ) (р/р UA0019757, код бюджетної класифікації 21080500 "інші надходження", , ГУК у Терн.обл. / тг м.Бучач/ 21080500) грошові кошти в сумі 22 475 (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн 30 коп.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (46016, Тернопільська область м. Тернопіль, проспект Злуки, 2 "В", ) на користь Тернопільської обласної прокуратури (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4, ) судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 14 534 (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн 40 коп, який перерахувати на р/р UA0004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету 2800.

9. Накази видати стягувачам після набрання судовим рішенням законної сили.

10. Копію рішення направити учасникам справи відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 06.03.2026.

Суддя Н.В. Охотницька