ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 рокуСправа № 912/3259/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Поступайло К.Ю. матеріали справи №912/3259/25

за позовом керівника Новоукраїнської окружної прокуратури (27100, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новоукраїнка, пров. Степана Бандери, 7) в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92),

до відповідача Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (27160, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Рівне, вул. Центральна, 116)

про стягнення 2 159 626,33 грн,

за участю представників:

від прокуратури - прокурор Мороз В.С. (посвідчення №075368 від 01.03.2023, у судовому засіданні з проголошення судового рішення участі не брав),

від позивача - участі не брали,

від відповідача - участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) з вимогами до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області такого змісту:

"1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути з Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 116, с. Рівне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27160) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) матеріальну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки дерев ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", загальною площею 18 га, який розташований в адміністративно - територіальних межах Рівнянської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області в сумі 2 159 626, 33 грн (два мільйона сто п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять шість гривень тридцять три копійки), яку зарахувати на спеціальний рахунок місцевого бюджету для сплати збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища: номер рахунку (отримувач - ГУК у Кіров, обл./тг с. Рівне/24062100, код отримувача - 37918230, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку -UА0011545, код класифікації доходів бюджету - 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

3. Стягнути з Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 116, с. Рівне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27160) на користь Кіровоградської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

4. Про дату та час розгляду повідомити Новоукраїнську окружну прокуратуру та Кіровоградську обласну прокуратуру".

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідно до інформації Інспекції від 21.03.2024 №1745, нею проведено обстеження території ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", загальною площею 18 га, який розташований в адміністративно-територіальних межах Рівнянської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області. В результаті проведених заходів виявлено 26 пнів від видалених дерев в сироростучому стані. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Придніпровського округу проведено заміри діаметрів пнів у корі біля шийки кореня вирубаних дерев, розміри яких та їх кількість занесені до матеріалів обстеження від 11.03.2024, заміри здійснено рулеткою вимірювальною Р-3 №13, внаслідок чого розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев, становить 2 159 626,33 грн. Заподіяну шкоду відповідач має відшкодувати відповідно до положень частини другої статті 107 Лісового кодексу України.

Ухвалою від 05.01.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/3259/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 03.02.2026 о 11:00.

Ухвала від 05.01.2026 вручена відповідачу 05.01.2026 доставленням в Електронний кабінет 05.01.2026 о 12:36 (а.с. 117).

12.01.2026 від позивача надійшли письмові пояснення щодо підтримання позовних вимог прокурора.

02.02.2026 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Від відповідача відзив на позовну заяву, а також будь-які заяви/клопотання до суду не надходили.

Учасники справи процесуальним правом на участь в підготовчому засіданні не скористалися, причини неявки представників в засідання не повідомили, про дату, час і місце проведення підготовчого засідання були належно повідомлені доставленням ухвали від 05.01.2026 в Електронні кабінети у підсистемі "Електронний суд" 05.01.2026.

Ухвалою від 03.02.2026 суд закрив підготовче провадження у справі №912/3259/25 та призначив до розгляду по суті на 03.03.2026 о 10:30.

Ухвала від 03.02.2026 вручена учасникам справи 03.02.2026 доставленням в Електронні кабінети 03.02.2026 о 13:59 та 13:54 (а.с. 123-125).

У судовому засіданні 03.03.2026 прокурор позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Інші учасники справи правом на участь у судовому засіданні не скористалися, про дату, час і місце розгляду справи були належно повідомлені.

У судовому засіданні 03.03.2026 суд, на підставі статті 219 Господарського процесуального кодексу України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відкладення ухвалення та проголошення судового рішення до 12.03.2026 о 09:20.

12.03.2026 у судовому засіданні з проголошення судового рішення учасники справи участі не брали, про дату, час і місце його проведення були належно повідомлені.

12.03.2026 суд ухвалив рішення у справі і проголосив його вступну та резолютивну частини.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частини 9 статті 165 та частина 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходив з повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зокрема, дослідивши пояснення прокурора, наведені в позовній заяві, заслухавши прокурора в судовому засіданні, повно, безпосередньо і всебічно дослідивши наявні у справі докази, суд установив обставини, які є предметом доказування у справі.

Ландшафтний заказник місцевого значення "Косюрівський" оголошений (створений) рішенням Кіровоградської обласної ради від 19.08.2011 № 183 "Про оголошення територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення" з метою збереження різноманітності ландшафту, генофонду тваринного і рослинного світу. Заказник, загальною площею 18 га, розташований на околиці села Комишувате та перебуває у користуванні Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (Землекористувач) і передається їй під охорону з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно з охоронним зобов`язанням Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації від 23.06.2023 №МЗланд 68-564, Рівнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області передано під охорону та дотримання встановленого режиму території ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", загальною площею 18 га, в адміністративних межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 34-35).

11.03.2024 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) у присутності заступника голови Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області проведено обстеження території ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", загальною площею 18 га, який розташований в адміністративно - територіальних межах Рівнянської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, про що складено Акт щодо виявленого факту незаконної вирубки дерев в межах ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський" від 11.03.2024 (а.с. 29-30).

Як зафіксовано в Акті, перевіркою виявлено 26 пнів від видалених дерев в сироростучому стані. Проведено заміри діаметрів пнів у корі біля шийки кореня незаконно вирубаних дерев, розміри яких та їхня кількість занесені до матеріалів обстеження від 11.03.2024, заміри здійснено рулеткою вимірювальною Р-3 зав. №13, повіреною ДП "Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №639-М від 06.07.2023.

До Акта від 11.03.2024 додані Польова перелікова відомість пнів від 11.03.2024 № 1 (а.с. 31), фотоматеріали (а.с.32), план-схема (а.с. 33).

Акт від 11.03.2024 та Польова перелікова відомість пнів від 11.03.2024 № 1 підписані державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Стецюренком С. і заступником сільського голови Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Кравченком В.

Державним інспектором розраховано розмір шкоди на підставі такс, вказаних у додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022. Сума розрахованої шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев, становить 2 159 626,33 грн (а.с. 28).

Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №5.1/15-КП від 20.03.2024 до правоохоронних органів з метою встановлення у ході слідства винних (відповідальних) осіб, зазначивши, що кримінальне правопорушення було виявлено на території ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", загальною площею 18 га, який розташований в адміністративно - територіальних межах Рівнянської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області та повідомлено, що під час огляду виявлено 26 пнів сироростучих дерев (а.с. 24-27).

21.03.2024 Новоукраїнським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області зареєстроване кримінальне провадження № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, за фактом незаконної порубки дерев. (а.с. 21).

За результатами досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, осіб, які вчинили указане кримінальне правопорушення, не встановлено. Підтвердженням вказаного факту є лист Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області № 1113/113-2025 від 12.11.2025 (а.с. 41).

Як зазначено в листі Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 22.10.2025 №1251/02-6, земельна ділянка, на якій розташований ландшафтний заказник місцевого значення "Косюрівський", відноситься до земель комунальної власності Рівнянської територіальної громади. Дана земельна ділянка в оренду не передавалась (а.с. 50).

28.03.2024 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Рівнянській сільській раді за результатами перевірки направлено претензію №5.1/59-ПР про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок порушення режиму охорони території ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський" на суму 2 159 626,33 грн (а.с. 79-80).

Відповідь на вказану претензію не надано.

За доводами прокурора, шкода, завдана державі внаслідок незаконної вирубки дерев та порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 2 159 626,33 грн, не відшкодована, що стало підставою звернення з даним позовом до суду.

Щодо підстав представництва інтересів держави в суді прокурором.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частинами 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо, чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

Прокурор стверджує, що неналежне виконання відповідачем обов`язків із забезпечення охорони та захисту лісів та допущення незаконної вирубки дерев призвело до заподіяння значних збитків, що безумовно порушує інтереси держави, вимагає вжиття заходів реагування, тобто становить як державний, так і суспільний інтерес.

Прокурор вказує, що незаконна вирубка була здійснена в межах заказника місцевого значення "Косюрівський", який розташований в адміністративно-територіальних межах Рівнянської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Відповідні інтереси держави, у разі підтвердження їх порушення, підлягають захисту.

Щодо представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (зі змінами), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з вказаним Положенням (пункт 7) Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно із Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 № 230, територіальний (міжрегіональний територіальний) орган Держекоінспекції здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог закону про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо: пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, природного підросту та самосіву на землях, призначених під відновлення лісу, законності вирубування; раціонального та невиснажливого використання лісових ресурсів; здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві та лісах; заготівлі деревини в порядку рубок головного користування та здійснення лісогосподарських заходів (п. п. 5 п. 2 Розділу II); проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням (п. 3 Розділу II Положення); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п. 11. Розділу II Положення).

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 23.02.2023 № 40 (нова редакція, ідентифікаційний номер 43877118), Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Повноваження Державної екологічної інспекції Придніпровського округу поширюються на територію Дніпропетровської та Кіровоградської областей.

Новоукраїнська окружна прокуратура звернулася до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) з листом №53-5472вих-25 від 13.11.2025 щодо наявних порушень інтересів держави та вжиття заходів реагування шляхом звернення до суду з позовною заявою (а.с. 81-83).

У відповідь Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) листом №3-7697-12 від 17.11.2025 повідомила, що не заперечує щодо представництва інтересів держави в суді шляхом подання позову щодо стягнення шкоди, заподіяної довкіллю (а.с. 84-85).

Суд установив, що прокурором було повідомлено про порушення та необхідність вжиття заходів представницького характеру для захисту законних інтересів держави Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

У порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор листом №53-5444вих-25 від 10.11.2025 повідомив Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про намір подати позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 2 159 626,33 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурор правильно визначив позивача у цій справі, а підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала пасивна поведінка позивача щодо захисту порушених інтересів держави, яка полягає у незверненні до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

За таких обставин у їхній сукупності, суд дійшов висновку про доведення з боку прокурора підстав для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави та про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду.

По суті спору між сторонами суд зазначає таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди іншій особі.

Згідно із статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні, а згідно зі статтею 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 5 Закону України "Про екологічну мережу України" передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду, землі лісового фонду є складовими структурними елементами екомережі.

За статтею 3 Закону України "Про екологічну мережу України", екомережа - це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні.

У статті 4 Закону України "Про екологічну мережу України" вказано, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі.

Відповідно до частини 1 статті 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України (стаття 2 Лісового кодексу України).

У частині 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відносини щодо володіння, користування та розпоряджання лісами і, які спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються, зокрема Лісовим кодексом України.

Згідно зі статтею 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Статтями 17-18 Лісового кодексу України встановлено, що у постійне та тимчасове користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства надаються на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 2 статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Положеннями статті 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб (частина 1 статті 86 Лісового кодексу України).

Відповідно до статті 100 Лісового кодексу України порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", цього Кодексу та інших актів законодавства.

Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів (стаття 105 Лісового кодексу України).

Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода (частина 2 статті 107 Лісового кодексу України).

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 цього ж Закону встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, згідно із положеннями Лісового кодексу України віднесення лісів до лісового фонду України не залежить від категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки, на якій вони зростають. Крім того, норма, закріплена у частині 2 статті 107 Лісового кодексу України, не ставить настання відповідальності органу місцевого самоврядування за порушенння лісового законодавства у виді відшкодування шкоди, заподіяної лісу, у залежність від категорії (цільового призначення) земельної ділянки, на якій розташований ліс, якому була спричинена шкода.

Статтею 64 Закону України "Про природно-заповідний фонд" визначено, що порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у порушенні режимів територій та об`єктів природно-заповідного фонду; порушення вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, а саме: будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Водночас, Лісовим кодексом України унормовано відшкодування органом місцевого самоврядування шкоди, заподіяної лісу, не наданому в користування у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди - вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.09.2024 у справі №918/1356/23.

Згідно з частинами 6, 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт та зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства; якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями; зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю); на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізаціїпродукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Отже, для встановлення, чи мало місце правопорушення, основним доказом є акт обстеження (перевірки), яким зафіксовано факт правопорушення.

Акт, відповідно до статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 922/2317/21, від 26.07.2022 у справі № 924/883/21, від 18.05.2023 у справі № 914/669/22.

Матеріалами справи підтверджено, що екологічною інспекцією виявлено незаконну рубку дерев в межах заказника місцевого значення "Косюрівський" за межами с. Комишувате в адміністративно-територіальних межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, про що зазначено в акті перевірки від 11.03.2024. Перевірку проведено державним інспектором з ОНПС Придніпровського округу Стецюренком С. за участю заступника сільського голови Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Кравченка В.

Як зазначено в Акті перевірки від 11.03.2024, виявлено пні від видалених дерев в сироростучому стані у кількості 26 штук.

Суд установив, що, заказник місцевого значення "Косюрівський", який створено рішенням Кіровоградської обласної ради від 19.08.2011 № 183 з метою збереження різноманітності ландшафту, генофонду тваринного і рослинного світу, загальною площею 18 га, що розташований на околиці села Камишувате та перебуває у користуванні Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, передано під охорону з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно з охоронним зобов`язанням Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації від 23.06.2023 № МЗланд 68-564, Рівнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області передано під охорону та дотримання встановленого режиму території ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", площею 18 га, які розташовані в адміністративно-територіальних межах Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Отже, з матеріалів перевірки убачається, що місцем порубки є територія заказника місцевого значення "Косюрівський".

Лісовий кодекс, зокрема частина 2 статті 107, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз частини другої статті 107 Лісового кодексу України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов в сукупності: якщо особи, винні у заподіянні шкоди не встановлено, та якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.

Матеріалами справи підтверджено, що незаконна порубка дерев відбулася в межах заказника місцевого значення "Косюрівський". Тобто в межах території заказника місцевого значення "Косюрівський" загальною площею 18 га, який розташовано на околиці села Камишувате та перебуває у користуванні Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за охоронним зобов`язанням №МЗланд 68-564 від 23.06.2023.

У частині 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

За змістом пункту "ї" частини першої статті 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.

За відсутності встановлених винних осіб у незаконній вирубці дерев та за обставини виявлення незаконної вирубки дерев на земельній ділянці, вкритій лісовою рослинністю, яка знаходиться у межах території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, у спірних правовідносинах наявні усі умови, передбачені частиною другою статті 107 Лісового кодексу України, для притягнення відповідача до відповідальності у виді відшкодування шкоди на підставі цієї норми закону за завдання шкоди лісу внаслідок незаконної вирубки дерев і саме відповідач, як орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс та якому він був переданий під охорону, якому була заподіяна шкода, є особою, відповідальною за виявлене правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев.

Протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, не здійснив контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища та природно-заповідного фонду. Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у виді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового та природно-заповідного фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у справі № 918/1356/23.

На підтвердження розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки дерев, прокурор надав виконаний позивачем розрахунок розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки дерев від 12.03.2024.

З наданого розрахунку вбачається, що розрахунок виконано на підставі такс, вказаних у додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд" №575 від 10.05.2022, з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 № 575 "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами проводиться згідно з Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду, обчислюється з урахуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) та коефіцієнта, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду за встановленою формулою:

Ні = (Нп х І / 100) х 10,

де Ні - розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю;

Нп - такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду за одну одиницю, встановлена у додатках 1-12 до постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 р. № 575 "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", гривень;

І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків;

10 - коефіцієнт, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

У матеріалах справи наявний розрахунок шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою дерев, проведений Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), згідно з яким розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки 26 дерев, становить 2 159 626,33 грн.

Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у виді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового та природно-заповідного фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу.

Отже, саме внаслідок бездіяльності відповідача стало можливим і відбулося вирубування дерев невстановленими особами та заподіяна шкода.

Відповідач не довів, що шкоду державі в розмірі в розмірі 2 159 626,33 грн завдано не з його вини.

Водночас суд установив, що відповідач не заперечував розмір визначеної позивачем та заявленої до стягнення у цій справі шкоди та не посилався на недотримання позивачем порядку проведення такого розрахунку, не навів заперечень, підписуючи акт від 11.03.2024, не заперечив у відповідь на складену на підставі акта претензію про відшкодування збитків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурор в інтересах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) довів наявність у спірних правовідносинах збитків та обґрунтував їхній розмір, заявлений до стягнення.

Суд зазначає, що з урахуванням приписів норми частини 2 статті 107 Лісового кодексу України, за відсутності встановлених винних осіб, на відповідача покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконної рубки дерев, яка натепер не відшкодована.

За такого суд доходить висновку про задоволення позову прокурора та стягнення з відповідача на користь держави матеріальної шкоди у розмірі 2 159 626,33 грн, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок порушення природоохоронного законодавства - незаконної рубки дерев ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення вимог прокурора у повному обсязі, судовий збір в сумі 32 394,39 грн (2 159 626,33 х 1,5%) покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 130, 185, 191, 231, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 116, с. Рівне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27160, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92, ) матеріальну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев ландшафтного заказника місцевого значення "Косюрівський", загальною площею 18 га, який розташований в адміністративно - територіальних межах Рівнянської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області в сумі 2 159 626,33 грн, яку зарахувати на спеціальний рахунок місцевого бюджету для сплати збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища: номер рахунку (отримувач - ГУК у Кіров, обл./тг с. Рівне/24062100, код отримувача - 37918230, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку -UА0011545, код класифікації доходів бюджету - 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності).

Стягнути з Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 116, с. Рівне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27160, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) судовий збір у розмірі 32 394,39 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів учасників справи.

Повне рішення складено 12.03.2026.

Суддя Б.М. Кузьміна