ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026м. ДніпроСправа № 904/4184/25
За позовом : Нікопольської міської ради, м. Нікополь

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 19», м. Херсон

Про : стягнення 4 865 480,20 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

секретар судового засідання Вязовська К.В.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : В`юнченко О.А. ;

Від відповідача : Лакотош Д.В.

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольська міськрада ( позивач ) звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» ( відповідач ) про стягнення 4 865 4810,20 грн. безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0031 , розташованої за адресою : м. Нікополь, вул. Першотравнева, 6/1 , без правової підстави , за період з 01.01.23р. по 31.12.23р.

Ухвалою суду від 04.08.25 р. ( суддя Крижний О.М.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначене підготовче засідання на 18.08.25р.

ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» ( відповідач ) проти задоволення позову заперечує з наступних підстав : зазначає що відповідно до п.п. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ плата за землю не справляється з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території. Стверджує, що Нікопольська територіальна громада віднесена до таких, в якої визначена: дата початку бойових дії - 21.07.22р., дата завершення бойових дій - 31.05.23р. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем протиправно нарахована плата на землю за період 01.01.23р. по 31.12.23р. Відповідно, не є безпідставно збереженими кошти плати за землю, тому що від сплати їх відповідач звільнений в силу Закону.

Також відповідач вважає, що позивачем невірно застосований коефіцієнт індексації. Зазначає, що за інформацією на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки для земель (крім сільськогосподарських угідь) несільськогосподарського становить: 1 за 2020 рік; 1,1 за 2021 рік; 1,15 за 2022 рік; 1,051 - за 2023 рік; 1,12 - за 2024 рік. Крім того, відповідач зауважує, що позивачем не застосована базова нормативна грошова оцінка, з якої відраховується плата за землю, що призводить до помилкового в обрахування зобов`язання в грошовому виразі. До того ж відповідач вважає, що позивачем не вірно застосовані площа та коефіцієнт Км4.

Нікопольська міськрада ( позивач ) у відповіді на відзив не погоджується із запереченнями відповідача, зазначає, що пільга не поширюється на фактичних користувачів без правовстановлюючих документів. Вказує, що статус Нікопольської громади в Переліку не виключає стягнення. Також позивач не погоджується з іншими запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позов, вважає їх необґрунтованими та наполягає на задоволенні позовних вимог.

ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» ( відповідач ) у запереченнях на відповідь на відзив підтримує викладені у відзиві заперечення та просить в задоволенні позову відмовити.

По справі відбулася низка засідань ,а 18.12.25 р. системою автоматичного розподілу справ (на підставі відповідного розпорядження керівника апарату суду №521 від 18.12.25р. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи) справу № 904/4184/25 передано на розгляд судді Васильєву О.Ю.

Ухвалою суду від 22.12.25 р. справа прийнята до свого провадження суддею Васильєвим О.Ю., підготовче провадження призначено на 15.01.26 р. По справі відбулася низка засідань , а ухвалою від 03.02.26 р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті 19.02.26 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.02.22р., на вул. Першотравнева, буд. 6/1 в м. Нікополі знаходиться об`єкт нерухомого майна «Виставковий центр з торгівельними площами та спорудами» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), власниками якого є ТОВ «Пересувна механізована колона № 19». Земельна ділянка за цією адресою є сформованою, має кадастровий номер :03:018:0031, площу 14 925 кв. м., а також нормативну грошову оцінку . Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.10.24р. її НГО станом на 2024 рік становить 37 055 215,12 грн. (з урахуванням нової Технічної документації з грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням Нікопольської міської ради від 17.06.22р. № 11-22/VIII, введеної в дію з 01.01.23р.).

Як зазначає позивач у позові, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони становлять: 2016 рік 1,06, 2017 рік 1,0, 2018 рік 1,0, 2019 рік 1,0, 2020 рік 1,0 , 2021 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення), за 2022 рік 1,15 для земель та земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), за 2023 рік 1,051, 2024 1,12.

Тому, на думку позивача , нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки у 2023 р. становила 40 545 668,30 грн. (37 055 215,12 грн.( НГО за 2024 р.) : 1,051 (коефіцієнт індексації за 2023 р.) х 1,15 (коефіцієнт індексації за 2022 р.).

Рішенням Нікопольської міської ради від 26.05.22р. №13-21/VIII «Про встановлення розмірів ставок орендної плати за земельні ділянки, які надаються у користування на умовах оренди фізичним та юридичним особам в межах м. Нікополя Нікопольського району Дніпропетровської області» земельним ділянка з цільовим призначенням землі « 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» встановлено ставку 12% від нормативної грошової оцінки землі. Це рішення набрало чинності з дати офіційного оприлюднення та введено в дію з 01.01.23 року.

У зв`язку з цим та керуючись нормами Податкового Кодексу України при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів позивачем застосована вказана відсоткова ставка та визначена сума позовних вимог в розмірі 4 865 480,290грн. (40 545 668,30 грн. х 12 % ).

Відповідачем як власником нерухомості не оформлено відповідні речові права на цю земельну ділянку, чим порушено законні права Нікопольської міської ради як власника земель комунальної власності міста, зокрема в частині отримання доходу у вигляді орендної плати.

Слід враховувати , що рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.21р. у справі № 923/454/21 та від 25.04.23р. у справі № 904/4621/22 ( які набрали чинності в установленому законом порядку ) з ТОВ «ПМК № 19» на користь Нікопольської міської ради було стягнуто безпідставно збережені кошти за аналогічних обставин у розмірі 1 487 198,32 грн . ( за період з 17.01.19р. по 31.01.21р. та 1 337 131,47 грн. ( за період з 01.02.21р. по 31.10.22р.) Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.25р. у справі №904/761/25 стягнуто з ТОВ «ПМК № 19» на користь Нікопольської міської ради 133 700, 02 грн. безпідставно збережених коштів за період з 01.11.22р. по 31.12.22р. ( рішення також набрало чинності в установленому законом порядку ).

Під час ухвалення рішення у справі №904/761/25 господарським судом було встановлено, що спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:018:0031 а її площа становить 1,4925 га .Ця земельна ділянка розташована за адресою: м. Нікополь, Дніпропетровська область, вулиця Першотравнева, буд. 6/1. За вказаною адресою розташовано і комплекс будівель, власником якого є відповідач.

Відповідно до приписів ч.4 ст.75 ГПК України : обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже не доказується при розгляді цієї справи ,у якій беруть участь ті самі особи , обставини щодо площі спірної земельної ділянки .

Але , незважаючи на ухвалення судом вищезазначених рішень , ТОВ «ПМК № 19» продовжувало користуватися спірною земельною ділянкою впродовж 2023 календарного року без оформлення відповідних правовстановлюючих документів та безкоштовно . Зазначена обставина і стала причиною звернення Нікопольської міськради до ТОВ «ПМК № 19» з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 4 865 480,20 грн. за наступний період часу - з 01.01.23р. по 31.12.23р.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Згідно з ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата» за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

В силу статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з п. «д» ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовано цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Отже на підставі вищевикладеного, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку ст. 1212 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. А тому, у зв`язку з користуванням відповідачем нежитловою нерухомістю, розташованою за адресою: м. Нікополь, вул. Першотравнева, 6/1 ; презюмується користування усією спірною земельною ділянкою (правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №922/1646/20).

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, крім іншого, віднесено надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:018:0031 в період з 01.01.23р. до 31.12.23р., зокрема, укладення відповідного договору оренди з відповідачем та державної реєстрації такого права.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04.12.19р. в справі №917/1739/17, від 23.05.18р. в справі №629/4628/16-ц, від 20.11.18р. в справі №922/3412/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.18р. у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі № 320/5877/17 (п.71).

З огляду на викладене, позовні вимоги Нікопольської міськради про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів ,які позивач мав отримати у разі належного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оформлення права користування спірною земельною ділянкою та внесення плати за її користування є обґрунтованими .

В той же час , суд не погоджується з розрахунком стягуваної суми ,наведеним Нікопольською міськрадою у позовній заяві : нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки у 2023 р. становила 40 545 668,30 грн. (37 055 215,12 грн.( НГО за 2024 р.) : 1,051 (коефіцієнт індексації за 2023 р.) х 1,15 (коефіцієнт індексації за 2022 р.). Розмір позовних вимог : 40 545 668,30 грн. х 12 % = 4 865 480,29грн. Суд зауважує ,що позивачем помилково застосовані одночасно два коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки для земель за 2023р . та за 2022р., тоді як для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки слід було застосувати лише один із цих коефіцієнтів : 37 055 215,12 грн. ( НГО за 2024 р.) : 1,15 ( коефіцієнт за 2023р.) = 32 221 926,19грн. ( НГО земельної ділянки за 2023 р.) 32 221 926,19грн. ( НГО земельної ділянки за 2023 р.) х 12 % ( орендна ставка згідно рішення Нікопольської міськради від 26.05.22р. №13-21/VIII «Про встановлення розмірів ставок орендної плати за земельні ділянки, які надаються у користування на умовах оренди фізичним та юридичним особам в межах м. Нікополя Нікопольського району Дніпропетровської області» ) = 3 866 631,14 грн. ( сума безпідставно збережених коштів ).

Як зазначалося вище , ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» ( відповідач ) проти задоволення позову заперечував з наступних підстав : відповідно до п.п. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ плата за землю не справляється з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території. Стверджував, що Нікопольська територіальна громада віднесена до таких, в якої визначена: дата початку бойових дії - 21.07.22р., дата завершення бойових дій - 31.05.23р.

Але суд вважає ці твердження відповідача безпідставними , оскільки відповідно до правової позиції ,наведеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.12.25 р. у справі № 908/1926/24 : « … аналіз пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції чинній з 06.05.2023 свідчить про те, що тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31.12.2022, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ «Перехідні положення» ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23 (див. постанову Верховного Суду у від 25.02.2025 у справі № 908/929/24);

- у справі № 908/929/24 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на положення пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ «Перехідні положення» ПК України та той факт, що вся територія Запорізького району віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, Товариство мало право у спірний період не сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками, які розташовані в місті Запоріжжя. Водночас у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 № 922/2378/20 за позовом Харківської міської ради про стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати зазначено таке: З урахуванням системного аналізу змісту п. 10.1.1 ст. 10, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, ст. ст. 40, 41, п. 265.1.3 ст. 265 ПК України та встановлених судами фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені норми у подібних правовідносинах необхідно застосовувати таким чином: «власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм ПК України». Отже, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Законом України від 11.04.2023 № 3050-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» чітко передбачено, що не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Отже, зазначені положення Закону підлягають застосуванню у разі наявності правових підстав для володіння чи користування земельними ділянками, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, що підтверджується правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.02.2025 у справі № 908/929/24 (див. постанову Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 908/1301/24).

На наявність та сформованість таких висновків вже звертав увагу Верховний Суд у постанові від 08.07.2025 у справі № 908/1196/24 у подібних правовідносинах.

Оскільки ТОВ «ПМК №19» не має правових підстав для володіння чи користування спірною земельною ділянкою, що розташована на територіях активних бойових дій ( не укладено відповідний договір оренди земельної ділянки , ділянка не надана у власність ти у постійне користування ) , то воно повинне сплачувати плату за користування цією земельною ділянкою на користь її власника Нікопольської міської ради , не зважаючи на ту обставину , що ця земельна ділянка знаходиться в зоні активних бойових дій , починаючи з 31.05.23 р. та по цей час ( що визначено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.25 р. № 376 «Про затвердження Переліку територій , на яких ведуться ( велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Також , суд відхиляє заперечення відповідача стосовно невірно визначеної НГО спірної земельної ділянки ( з посиланням на не вірно застосовані позивачем площі та коефіцієнту Км4) оскільки , як зазначалося вище , площа спірної земельної ділянки була встановлена в рішенні господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/761/25, та не повинна доводитися у цій справі . Твердження ж стосовно невірного застосування позивачем під час розрахунку стягуваної суми коефіцієнту Км4 спростовується витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2024р. , який формується з урахуванням всіх даних щодо спірної земельної ділянки ( в тому числі і коефіцієнту Км4) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 19» ( 73000, м. Херсон , вул. Кольцова,57; ) на користь позивача Нікопольської міської ради (53213, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.3 ; ): 3 866 631,14 грн. плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :03:018:0031 , розташованої за адресою : м. Нікополь, вул. Першотравнева, 6/1 , без правової підстави , за період з 01.01.23р. по 31.12.23р. та 46 399,57 грн. витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 17.03.26 р.

Суддя Васильєв О.Ю.