СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Харків Справа № 922/3092/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.

за участю представників сторін:

позивача Бенденжук Л.О.

відповідача Новиков О.Є.

розглянувши апеляційну скаргу ПрАТ "Харківський тракторний завод" (вх.№ 99Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 922/3092/25 (повне рішення складено 26.12.2025 суддею Мужичук Ю.Ю. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Харківської міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 9 189 380,71 грн за використання земельної ділянки по проспекту Героїв Харкова, 275 у м. Харкові з кадастровим номером :02:001:0117 загальною площею 15,2300 га за період з 05.05.2021 по 22.11.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 загальною площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, та у період з 05.05.2021 (дата формування земельної ділянки) по 22.11.2021 не сплачував плату за користування вказаною земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, які позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача як безпідставно збережені кошти на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, а саме у розмірі 9 189 380,71 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 922/3092/25 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (проспект Героїв Харкова, 275, м. Харків, 61007, ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 9 189 380,71 грн за використання земельної ділянки по проспекту Героїв Харкова, 275 у м. Харкові з кадастровим номером :02:001:0117 загальною площею 15,2300 га за період з 05.05.2021 по 22.11.2021.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (проспект Героїв Харкова, 275, м. Харків, 61007, ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) судовий збір у розмірі 137 840,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- Приватне акціонерне товариство Харківський тракторний завод плату за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові за спірний період не декларувало та не сплачувало, загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період 05.05.2021 по 22.11.2021 становить 9 189 380,71 грн.;

- твердження відповідача про користування меншою площею земельної ділянки, а саме лише тією, на якій розташовані нежитлові будівлі: літ. АП/1-4, літ. АН-1-2, літ. К/7-2, літ. Ж/11-1, літ. Ж/8-3, літ. 3/2-5, суд вважає недоречними, оскільки, по-перше, спір стосується користування вже сформованою земельною ділянкою, по-друге, позивач не надав доказів на підтвердження формування за спірною адресою земельної ділянки меншої чи більшої площі для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, при цьому, 09.11.2021 уклав з позивачем договір оренди цієї ж земельної ділянки, отже, розмір земельної ділянки, якою користувався відповідач у спірний період, доведений, обґрунтований і підтверджений достатніми доказами;

- матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 05.05.2021 та по 22.11.2021 використовував земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 9189380,71 грн, а тому зобов`язаний повернути такі кошти позивачу на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ "Харківський тракторний завод" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 922/3092/25 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Також просить судові витрати за подання апеляційної скарги віднести на рахунок позивача.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:

- згідно з технічною документацією на об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу на праві власності, загальна площа забудови складає 94 036,3 кв.м., що складає 9,40 га і свідчить про те, що нерухоме майно, яке розміщене на земельній ділянці, займає не всю її площу;

- відповідач не здійснював діяльності на незабудованих частинах ділянки, не облаштовував їх і не отримував з них доходів чи іншої вигоди і ці частини земельної ділянки фактично не використовувалися (або використовувалися позивачем чи третіми особами, якщо таке мало місце), а отже, про збереження відповідачем коштів за користування ними не може бути й мови і без доказів реального користування усією земельною ділянкою у господарського суду Харківської області були відсутні підстави стягувати плату за всю площу;

- спірна земельна ділянка площею 15,23 га була сформована позивачем лише у травні 2021 року шляхом об`єднання/виділення земель під усім майновим комплексом заводу, а до цього моменту конкретні межі землекористування відповідача не були визначені, а фактично існували лише окремі плями забудови на комунальній землі. Відтак, твердження Позивача про користування відповідачем всією площею земельної ділянки ex facto, що було взято до уваги судом першої інстанції, є неправомірним узагальненням;

- згідно з пп.14.1.125, 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за землі державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, але лише для орендаря (тобто за наявності укладеного договору оренди). Проте, уперіод, що розглядається, відповідач не набув статусу орендаря всієї ділянки, а отже зазначені норми ПК України прямо на нього не поширюються.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Харківський тракторний завод" (вх.№ 99Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 922/3092/25.

В судове засідання 10.03.2026 з`явився представник відповідача, який підтримав апеляційну скаргу та представник позивача, який заперечував проти апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.08.2025 № 440378910 (а.с. №17-26) право власності на нежитлові будівлі по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові зареєстровано за ПрАТ Харківський тракторний завод на:

- літ. АП/1-4 загальною площею 1 061,1 кв.м, літ. АН-1-2 загальною площею 3 769,4 кв.м, з 18.06.2019 по теперішній час на підставі наказу від 22.12.1994 № 1656;

- літ. К/7-2 загальною площею 12128,9 кв.м, з 18.05.2019 по теперішній час на підставі наказу від 22.12.1994 № 1656;

- літ. Ж/11-1 загальною площею 7 053,5 кв.м з 22.01.2018 по теперішній час на підставі на підставі наказу від 22.12.1994 № 1656;

- літ. Ж/8-3 загальною площею 17 871,8 кв.м з 23.05.2017 по теперішній час на підставі наказу від 22.12.1994 № 1656;

- літ. 3/2-5 загальною площею 86 157,1 кв.м з 19.05.2017 по теперішній час на підставі наказу від 22.12.1994 № 1656.

Зазначені нежитлові будівлі розташована на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :02:001:0117.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.08.2021 (а.с. №28-31), № HB-021 площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0117, складає 15,2300 га, сформована земельна ділянка - 05.05.2021. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання - для експлуатації та обслуговування будівель та споруд.

На підставі рішення Харківської міської ради від 14.07.2021 № 153/21 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в користування фізичним та юридичним особам між Харківською міською радою та ПрАТ Харківський тракторний завод укладено договір оренди землі від 09.11.2021 № б/н (а.с. №12-15) на земельну ділянку по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові загальною площею 15,2300 га (кадастровий номер :02:001:0117) (дата державної реєстрації 23.11.2021, номер запису про інше речове право 45271300), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.08.2025 № 440430002 (а.с. №27).

Відповідно до п. 8 Договору Договір укладено строком до 01.08.2070 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця листом-повідомленням про намір укласти договір оренди землі на новий строк. До листа повідомлення додається акт обстеження земельної ділянки (замовляється Орендарем самостійно), інформаційна довідка з Державного реєстру прав про право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на орендованій земельній ділянці та довідка територіального органу з питань податкової політики про відсутність заборгованості з плати за землю.

Згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.04.2025 № 8105/5/20-40-04-16-10 за даними податкових декларацій з плати за землю, платником нараховано орендної плати за земельну ділянку площею 15,2300 га з кадастровим номером :02:001:0117 за період 23.11.2021 31.12.2021 року - 1057481,98 грн, за 2022 рік 10018254,90 грн, за 2023, 2024, 2025 роки звіти з плати за землю АТ "ХТЗ" не надавались. Відповідно до наданих податкових декларацій, з 05.05.2021 по 22.11.2021 плата за землю за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 підприємством не декларувалась.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 загальною площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, та у період з 05.05.2021 (дата формування земельної ділянки) по 22.11.2021 не сплачував плату за користування вказаною земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, які позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача як безпідставно збережені кошти на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, а саме у розмірі 9 189 380,71 грн.

Здійснюючи апеляційний розгляд справи, колегія суддів керується таким.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.72, 14.1.136 Податкового кодексу України).

При цьому, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а отже єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Оскільки, відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Згідно із ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Так, свої позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує саме наявністю підстав для застосування ст. ст. 1212-1214 ЦК України, що підтверджується практикою Верхового Суду, відображеною у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати.

У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої.

Таким чином Верховний Суд дійшов висновку, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти.

Так, відповідно до частини 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нежитлових будівель по пр. Героїв Харкова, 275: літ. АП/1-4 (з 18.06.2019), літ. АН-1-2 (з 18.06.2019), літ. К/7-2 (з 18.05.2019) , літ. Ж/11-1 (з 22.01.2018), літ. Ж/8-3 (з 23.05.2017), літ. 3/2-5 (з 19.05.2017).

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0117, на якій розташовані вказані вище об`єкти нерухомого майна, які належать ПАТ "Харківський тракторний завод", та за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати, сформована з 05.05.2021 (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру.

За змістом копії витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку по проспекту Героїв Харкова, 275 у м. Харкові: кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0117; місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Харківська обл., м. Харків, Індустріальний р-н, проспекту Героїв Харкова, 275; цільове призначення: 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; площа земельної ділянки, гектарів: 15,2300; дата державної реєстрації земельної ділянки: 05.05.2021.

Отже як правильно зазначив місцевий господарський суд, спір у цій справі стосується сформованої земельної ділянки і розмір цієї земельної ділянки носить безсумнівний характер.

Відповідач у письмових пояснення, які він надавав суду першої інстанції, та в апеляційній скарзі вказує на те, що він користується не всією площею земельної ділянки :02:001:0117, а лише тією частиною, на якій розташовані нежитлові будівлі: літ. АП/1-4, літ. АН-1-2, літ. К/7-2, літ. Ж/11-1, літ. Ж/8-3, літ. 3/2-5, а тому відсутні підстави для нарахування відповідачу до сплати суми безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за спірний період, виходячи з усієї площі вказаної земельної ділянки.

Однак колегія суддів вважає такі твердження апелянта необґрунтованими, зважаючи на таке.

Як правильно встановив місцевий господарський суд, в матеріалах справи відсутні докази за спірною адресою земельної ділянки меншої чи більшої площі, аніж площа земельної ділянки :02:001:0117, для експлуатації та обслуговування лише нежитлової будівлі. До того ж, 09.11.2021 уклав з позивачем договір оренди цієї ж земельної ділянки.

Крім того, у постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 Верховний Суд при розгляді спору в подібних правовідносинах, де серед іншого встановлювались обставини щодо площі земельної ділянки, яку використовував власник розташованого на ній нерухомого майна, дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем сформованої земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) зазначила, що оскільки перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення.

Звідси, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Зважаючи на наведене, посилання апелянта про користування ним земельною ділянкою тільки під забудовою, тобто лише частиною земельної ділянки, в обґрунтування відсутності підстав для нарахування сплати за весь розмір земельної ділянки, є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Як вже зазначалося, оскільки відповідач у спірний період з 05.05.2021 по 22.11.2021 не був власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Підпунктами 14.1.125, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14, пунктом 288.5 статті 288 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу від 12.08.2021 №3193 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові.

Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з п. 289.3. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2020 рік - 1,0, 2021 рік - 1,0.

Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові у 2021 році становила 417427096 грн.

Вищевказаний розрахунок виконано на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення № 41/08).

Відповідно до п. 4.1 Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008 (в редакції до 31.12.2021), розмір орендної плати для об`єктів промисловості (окрім тютюнової та лікеро-горілчаної) встановлено на рівні 4 % від нормативної грошової оцінки.

Пунктом 2.6. вищевказаного Положення передбачено застосування понижуючого коефіцієнту в залежності від строку оренди. Однак, так як у даному випадку протягом спірного періоду договір оренди між позивачем та відповідачем не укладався (що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами), підстави для застосування пільгового відсотку орендної плати взагалі відсутні, адже цей відсоток розраховується в залежності від терміну оренди, погодженого сторонами договору.

Отже, Харківською міською радою обґрунтоване застосування 100% від розрахункового розміру безпідставно збережених коштів.

Згодом, при укладанні договору оренди землі та визначення його строку, було застосовано понижуючий коефіцієнт 60 % від розміру ставки орендної плати, оскільки договір оренди було укладено на 49 років та встановлено ставку 2,4 (ставка 4 * 60%).

Додатком до Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Враховуючи факт того, що відповідачем не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.

Отже, розмір орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові складав у 2021 році 1 391 423,65 грн в місяць, а за період з 05.05.2021 по 22.11.2021 становить 9 189 380,71 грн.

Оскільки, відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.04.2025 № 8105/5/20-40-04-16-10 Приватне акціонерне товариство Харківський тракторний завод плату за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові за спірний період не декларувало та не сплачувало, загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період 05.05.2021 по 22.11.2021 становить 9 189 380,71 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що згідно з пп.14.1.125, 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за землі державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, але лише для орендаря (тобто за наявності укладеного договору оренди). Проте, у період, що розглядається, відповідач не набув статусу орендаря всієї ділянки, а отже зазначені норми ПК України прямо на нього не поширюються.

Однак колегія судів не може погодитися із такими твердженнями апелянта, оскільки вищевказані положення ПК України не були застосовані позивачем при поданні позову до відповідача напряму, тобто в рамках інституту оренди земельної ділянки, навпаки, зазначені положення ПК України були застосовані в розрізі іншого правового інституту кондикційних відносин і лише для визначення розміру грошових коштів, які зберіг відповідач за рахунок позивача, використовуючи земельну ділянку без оформлення права на неї, в розмірі орендної плати за користування такою земельною ділянкою, яку він сплатив би у спірний період у разі належного оформлення права землекористування.

Отже, відповідач з 05.05.2021 та по 22.11.2021 використовував земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0117 площею 15,2300 га по просп. Героїв Харкова, 275 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 9189380,71 грн, які він зобов`язаний повернути позивачеві на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, у зв`язку з чим підстави для скасування чи зміни вказаного рішення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПрАТ "Харківський тракторний завод" (вх.№ 99Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 922/3092/25 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі № 922/3092/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 19.03.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко