ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"10" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/427/26

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» (01021, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 18, оф. 3; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А; )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Бойко Я.Р.

За участю представників учасників у справі:

від ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань»: адвокат Авраміч В.О.;

від ТОВ «Інтер Вей Капітал»: адвокат Суденко Р.В.;

арбітражний керуючий Ніколаєнко Д.В.

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 до Господарського суду Київської області надійшла заява ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» б/№, б/дати (вх. № 112/26) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал».

17.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло повідомлення ТОВ «Інтер Вей Капітал» від 16.02.2026 б/№ (вх. № 2725/26) щодо обставин зміни відомостей в ЄДР стосовно ТОВ «Інтер Вей Капітал».

17.02.2026 до суду надійшла заява ТОВ «Інтер Вей Капітал» від 17.02.2026 б/№ (вх. № 839/26) про ознайомлення з матеріалами справи. 20.02.2026 представником Боржника реалізовано право на ознайомлення з матеріалами справи.

17.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» від 17.02.2026 б/№ (вх. № 2761/26) про усунення недоліків заяви, з доданими доказами.

17.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання ТОВ «Інтер Вей Капітал» від 17.02.2026 № 17_02-3 (вх. № 2812/26) про передачу справи № 911/427/26 за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

На запити суду було отримано відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Боржника ТОВ «Інтер Вей Капітал».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2026 вказану заяву ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» б/№, б/дати (вх. № 112/26) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» прийнято до розгляду; підготовче засідання призначено на 10.03.2026; встановлено Боржнику строк до підготовчого засідання для надання суду відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

09.03.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання Боржника від 09.03.2026 № 0903_01 (вх. № 4000/26) про витребування доказів.

09.03.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання Боржника від 09.03.2026 № 0903_02 (вх. № 4003/26) про відкладення розгляду справи.

10.03.2026 в судове засідання з`явились представники Заявника, Боржника, а також арбітражний керуючий Ніколаєнко Д.В., кандидатура якого для призначення розпорядником майна запропонована ініціюючим кредитором.

Щодо клопотання Боржника про витребування доказів.

В судовому засіданні представник Боржника підтримав подане клопотання від 09.03.2026 № 0903_01 про витребування доказів.

Так, в клопотанні Боржник просить суд витребувати у Міністерства юстиції України (Офіс протирейдерства) копії документів щодо розгляду скарги ТОВ «Інтер Вей Капітал» від 14.02.2026 № 14_02 та приватного нотаріуса Калуського РНО Івано-Франківської області Лесюка П.В. від 14.02.2026 № 64/01-09, в т.ч. копію Наказу № 380/5 від 16.02.2026 Міністерства юстиції України.

В обґрунтування клопотання Боржник зазначає, що необхідність витребування наведених документів полягає в тому, що необхідно встановити юридично вірну підсудність розгляду справи про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал», адже на момент подання до суду заяви про банкрутство Мін`юстом вже була розглянута скарга та скасовано незаконні реєстраційні дії.

Зокрема, згідно наданих Боржником письмових пояснень щодо обставин зміни відомостей в ЄДР стосовно ТОВ «Інтер Вей Капітал», а також наданих представником Боржника в судовому засіданні відповідних усних пояснень, з 05.11.2020 власником ТОВ «Інтер Вей Капітал» є АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал»; директором ТОВ «Інтер Вей Капітал» є ОСОБА_1

13.02.2026 відносно Товариства були вчинені незаконні реєстраційні дії, які мають ознаки рейдерського захоплення, а саме:

- незаконна зміна складу учасників (власника) Товариства (АТ «Генезис Капітал» та КБВ Астіона В.М., ОСОБА_2 на нового власника та КБВ Фукса Павла Яковича);

- незаконна зміна керівника (директора змінено Лукашевича Д.О. на Салазар М.);

- незаконна зміна місцезнаходження Товариства (змінено реєстрацію з міста Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 49А на нову адресу - 08701, Київська обл., Обухівський р-н, м. Обухів, вул. Київська, буд. 119, оф. 89);

- внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб., фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Боржник стверджує, що вказані дії були здійснені без волевиявлення законного власника та керівника Товариства, без прийняття відповідних рішень уповноваженими органами управління та без належних правових підстав.

У зв`язку з цим Лукашевичем Д.О. та приватним нотаріусом Калуського РНО Івано-Франківської області Лесюком П.В. були подані до Мін`юсту відповідні скарги.

За результатом розгляду скарг Наказом Мін`юсту № 380/5 від 16.02.2026 було вирішено, зокрема,

- скарги ОСОБА_1 від 1402.2026 за № 14_02 та приватного нотаріуса Калуського РНО Івано-Франківської області Лесюка П.В. від 14.02.2026 № 64/01-09 задовольнити.

- визнати вчиненими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та скасувати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.02.2026 № 020106963 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», № 021106963 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», № 022106963 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Калуського РНО Івано-Франківської області Лесюком П.В. щодо ТОВ «Інтер Вей Капітал» ().

17.02.2026 до ЄДР внесено зміни щодо відновлення попередніх відомостей, а саме:

- відомостей про власника АТ «Генезис Капітал» та КБВ Астіона В.М., Астіона Є.М.;

- відомостей про директора Лукашевича Д.О.;

- відомостей про місцезнаходження Товариства, а саме: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 49А.

До клопотання Боржника про витребування доказів додано примірники Наказу Мін`юсту № 380/5 від 16.02.2026 та Витягу з ЄДР щодо ТОВ «Інтер Вей Капітал» станом на 17.02.2026.

В судовому засіданні 10.03.2026 судом встановлено, що Боржником ТОВ «Інтер Вей Капітал» до клопотання фактично додано примірник Наказу Мін`юсту № 380/5 від 16.02.2026, який Боржник в клопотанні просить витребувати у Мін`юсту.

Водночас, учасники у справі не ставлять під сумнів наявність вказаного Наказу Мін`юсту № 380/5 від 16.02.2026 та його зміст; Наказ наявний в публічному доступі у відповідному розділі офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України.

Таким чином судом не встановлено наявності передбачених ст. 81 ГПК України підстав для витребування від Мін`юсту Наказу № 380/5 від 16.02.2026.

Стосовно копій документів, які надавались скаржниками до Мін`юсту при подачі відповідних скарг, слід зазначити, що такі документи не відносяться до предмету розгляду у даному судовому провадженні; при цьому Боржником не обґрунтовано, які саме обставини можуть підтвердити або спростувати вказані документи, отже суд не вбачає наявності підстав для витребування таких доказів від Мін`юсту.

Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Боржника про витребування доказів, про що в судовому засіданні 10.03.2026 постановлено протокольну ухвалу.

Щодо клопотання Боржника від 17.02.2026 № 17_02-3 про направлення справи за підсудністю.

В клопотанні Боржник посилається на положення ч. 1, 4 ст. 8 КУзПБ, п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, у зв`язку з чим просить суд передати справу № 911/427/26 за заявою ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування клопотання Боржник зазначає, що адресою місцезнаходження Боржника є: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 49А.

При цьому, 13.02.2026 відносно Боржника вчинені незаконні реєстраційні дії щодо зміни складу учасників та КБВ Боржника, зміни керівника Боржника, зміни місцезнаходження Боржника.

Зазначені реєстраційні дії були в подальшому скасовані Наказом Мін`юсту № 380/5 від 16.02.2026, у зв`язку з чим, на думку Боржника відповідні записи в ЄДР не породжують жодних юридичних наслідків.

Представник Заявника ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» в судовому засіданні заперечила проти задоволення вказаного клопотання і зазначила, що станом на дату звернення Заявника до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника (16.02.2026) в ЄДР була наявна інформація про адресу місцезнаходження Боржника: 08701, Київська обл., Обухівський р-н, м. Обухів, вул. Київська, буд. 119, оф. 89.

Представник Заявника зауважила, що для ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» вказані відомості були офіційними та достовірними в силу положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема для визначення підсудності при зверненні із заявою про банкрутство Боржника.

Представник Заявника зазначила, що вказані Боржником обставини щодо зміни адреси реєстрації місцезнаходження не мають впливати на ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань»; враховуючи, що станом на 16.02.2026 Заявником було правильно визначено підсудність даної справи згідно даних ЄДР, підстави для передачі справи за підсудністю до іншого суду відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 8 КУзПБ визначено, що справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Якщо справа не підсудна такому господарському суду, матеріали справи передаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України (ч. 4 ст. 8 КУзПБ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Згідно зі статтею 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Основним нормативним актом є ГПК України, який визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частини шостої 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За частиною 13 статті 30 ГПК України визначено, що справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Вказана норма кореспондується з положеннями статті 8 КУзПБ.

Територіальна юрисдикція (підсудність) справ про банкрутство є виключною. Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. В цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Процедура банкрутства використовує ті норми ГПК, що мають універсальний характер, тобто розраховані як на позовне провадження, так і на процедуру банкрутства.

У частині 2 статті 31 ГПК України зазначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Вказане положення кореспондується з ч. 1 ст. 8 КУзПБ, зокрема - зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Первісно територіальна юрисдикція конкретної справи визначається особою (кредитором, боржником), який звертається із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, яка відповідно до частини 1 статті 34 КУзПБ повинна, зокрема, містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження тощо.

Норми КУзПБ, а так само і норми ГПК України не містять прямої вказівки на те, на який момент слід визначати місцезнаходження боржника в процесі застосування правових норм, які встановлюють порядок подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, прийняття її до розгляду та відкриття провадження у справі. Правозастосування в такому випадку має спиратись на норми - принципи права неспроможності та мету законодавства про банкрутство.

Як зазначається у преамбулі КУзПБ, він встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відносини банкрутства складаються між боржником та його кредиторами, між названими особами та учасниками провадження у справі про банкрутство, а також господарським судом у зв`язку та внаслідок неплатоспроможності боржника і з приводу розмірного задоволення вимог кредиторів у порядку черговості за рахунок майна боржника шляхом врегулювання боргів боржника, або відновлення його платоспроможності, або його ліквідації.

Системний аналіз процесуальних норм, що регулюють процедуру відкриття провадження у справі як у позовному провадженні, так і у справі про банкрутство, у сукупності із статтею 31 ГПК України вказує на ключове значення поняття «справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності».

Розкриваючи зміст цього поняття, його слід розглядати не як результат у вигляді процесуального рішення (ухвали про відкриття провадження у справі), а як процес у динаміці, як послідовний розвиток процесуальних правовідносин, які виникають між судом та заявником (ініціюючим кредитором).

Такі правовідносини розпочинаються процесуальним юридичним фактом звернення до господарського суду шляхом подання заяви до суду або здачі на пошту чи передачі іншими відповідними засобами зв`язку. Це правовідносини зазнають послідовних змін завдяки процесуальним діям кредиторів, боржника та процесуальним рішенням суду. Ці процесуальні правовідносини закінчуються постановленням судом ухвали про відкриття провадження у справі, що визначає також закінчення цієї стадії процесу та перехід до наступної стадії - процедури розпорядження майном.

В динаміці розвитку процесуальних правовідносин з часу звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство не має юридичного значення факт зміни місцезнаходження боржника, оскільки він не породжує правових наслідків у вигляді процесуальних дій чи рішень.

Адже, суд, отримавши заяву кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, у питанні визначення місцезнаходження боржника, послуговується відомостями про це, зазначеними у заяві.

Для цілей визначення підсудності відповідно до норм ГПК України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частини 1, 2 статті 27 ГПК України).

Під ЄДР в контексті вказаних норм ГПК України слід розуміти Єдину державну інформаційну систему, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, яка містить серед відомостей про юридичну особу - інформацію про її місцезнаходження (пункт 7 частини 1 статті 1, пункт 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Окремо слід зазначити, що в силу закону документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, та внесені до нього вважаються в Україні достовірними (частина 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Таким чином, словосполучення «справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності» слід розуміти таким чином, що територіальна юрисдикція суду визначена згідно з даними місцезнаходження, зазначеного у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до даних ЄДР про місцезнаходження боржника на дату звернення із заявою до господарського суду. На підставі цих даних суд встановлює, чи належить вказана у заяві адреса місцезнаходження до територіальної юрисдикції даного суду.

Отже, територіальна юрисдикція справи про банкрутство юридичних осіб за критерієм місцезнаходження боржника у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство юридичних осіб має визначатись на дату подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до реєстраційних даних боржника. Відповідно, днем подання цієї заяви є день безпосереднього подання заяви в суд першої інстанції, здавання її його на пошту чи подання іншими відповідними засобами зв`язку.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22.

Судом встановлено, що Заявником ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» подано заяву б/№, б/дати про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» безпосередньо до канцелярії Господарського суду Київської області 16.02.2026.

В ході попередньої перевірки заяви ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» б/№, б/дати про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал», судом 18.02.2026 було здійснено запити та отримано відповідні витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Інтер Вей Капітал» станом на 16.02.2026 та станом на 18.02.2026, з яких судом встановлено, що станом на дату звернення ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» до суду із заявою б/№, б/дати про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал», в ЄДР було зазначено адресу реєстрації місцезнаходження Боржника: 08701, Київська обл., Обухівський р-н, м. Обухів, вул. Київська, буд. 119, оф. 89, отже Заявником було правильно визначено підсудність даної заяви Господарському суду Київської області.

Згідно витягу з ЄДР стосовно ТОВ «Інтер Вей Капітал» станом на 18.02.2026 судом встановлено, що 17.02.2026 о 15:42, 15:45, 15:47 до ЄДР внесено відповідні відомості про скасування/анулювання реєстраційних дій від 13.02.2026, внаслідок чого було відновлено в ЄДР відомості про місцезнаходження ТОВ «Інтер Вей Капітал»: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А.

Водночас, враховуючи зазначені вище положення ст. 8, 34 КУзПБ, ст. 27, 31 ГПК України, ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а також правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22, суд дійшов висновку про те, що стверджувані Боржником обставини, за яких відбулась зміна реєстрації місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Інтер Вей Капітал», не є підставою для зміни підсудності даної справи та її направлення для розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області, оскільки станом на дату звернення ініціюючого кредитора до суду (16.02.2026) ним було правильно визначено підсудність даної справи саме Господарському суду Київської області згідно даних ЄДР.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Боржника від 17.02.2026 № 17_02-3 про направлення справи за підсудністю, про що в судовому засіданні 10.03.2026 постановлено протокольну ухвалу.

Крім цього в судовому засіданні 10.03.2026 судом розглянуто клопотання Боржника від 09.03.2026 про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування клопотання Боржник зазначив, що ним подано до суду клопотання про передачу справи за підсудністю, а також про витребування доказів; враховуючи, що на момент подання клопотання про відкладення розгляду справи вказані вище клопотання судом не розглянуті, а витребування доказів потребуватиме додаткового часу для отримання витребуваних доказів та підготовку до судового засідання, Боржник вважав наявними підстави для відкладення розгляду справи з урахуванням часу на отримання судом витребуваних документів, надання сторонами своєї правової позиції у справі.

Разом з тим, як зазначено вище, в даному судовому засіданні 10.03.2026 судом розглянуто подані Боржником клопотання про витребування доказів та направлення справи за підсудністю, за результатом чого такі клопотання залишені без задоволення.

Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Боржника від 09.03.2026 № 0903_02 про відкладення розгляду справи, про що в судовому засіданні 10.03.2026 постановлено протокольну ухвалу.

Після оголошення протокольних ухвал про відмову у задоволенні клопотань Боржника представник Боржника адвокат Суденко Р.В. в судовому засіданні 10.03.2026 заявив усне клопотання про оголошення перерви для подання письмової заяви про відвід судді.

В судовому засіданні 10.03.2026 судом задоволено вказане усне клопотання представника Боржника та оголошено перерву на 15 хвилин.

Після завершення перерви представник Боржника повідомив суду про те, що заява про відвід судді подана до Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» іншою уповноваженою особою Боржника.

Водночас після продовження судового засідання судом встановлено, що станом на дату та час судового засідання (після перерви) така заява Боржника про відвід судді не надходила до суду, у т.ч. в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи зазначене вище судом було продовжено підготовче засідання.

В подальшому, в ході підготовчого засідання представником Боржника було заявлено усне клопотання про витребування у Заявника оригіналів письмових доказів, а саме Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додаткової угоди від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022.

В обґрунтування клопотання представник Боржника зазначив про відсутність даного Договору (зокрема існування його оригіналу) у Заявника.

Розглянувши вказане усне клопотання представника Боржника суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Статтею 91 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Суд зазначає, що вказана вище норма ст. 91 ГПК України свідчить про право (а не обов`язок) суду витребувати у сторони оригінал письмового доказу, у разі подання стороною копії такого письмового доказу, зокрема виходячи з фактичних обставин справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що Заявником ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» до заяви додано засвідчені копії письмових доказів, у т.ч. Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додаткової угоди від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022, та крім того банківських виписок про перерахування коштів за Договором, якими підтверджуються обставини виконання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додаткової угоди від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 - Заявником в повному обсязі, а Боржником - частково.

Отже матеріали справи спростовують твердження представника Боржника про сумнів в існуванні Додаткової угоди від 21.08.2025.

Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні усного клопотання представника Боржника про витребування оригіналів письмових доказів, про що в судовому засіданні 10.03.2026 постановлено протокольну ухвалу.

Після цього представником Боржника було заявлене усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою підготовки відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство та належної підготовки представника до розгляду справи в судовому засіданні по суті.

Стосовно вказаного усного клопотання представника Боржника суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 36 КУзПБ, боржник до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі. До відзиву боржника додаються докази відправлення заявнику копії відзиву.

Крім відомостей, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, у відзиві боржника зазначаються: заперечення боржника щодо вимог заявника (заявників); загальна сума заборгованості боржника перед кредиторами за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошових коштів, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати; відомості про наявне у боржника майно, а також про всі рахунки боржника в установах банків та інших фінансово-кредитних установах, реквізити рахунків; відомості про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику у депозитарних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, електронні гаманці, відкриті у небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, що належать боржнику, їх реквізити; відомості про проведення боржником діяльності, пов`язаної з державною таємницею; докази необґрунтованості вимог заявника (за наявності).

Частиною 4 статті 36 КУзПБ визначено, що відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі.

Частиною 2 статті 35 КУзПБ визначено строк підготовчого засідання у справі про банкрутство, який становить 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

У даній справі заяву ініціюючого кредитора ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» прийнято до розгляду відповідно до ухвали суду від 18.02.2026; підготовче засідання призначено на 10.03.2026; встановлено Боржнику строк до підготовчого засідання надати суду відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якому зазначити відомості, передбачені ст. 36 КУзПБ.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Боржника ТОВ «Інтер Вей Капітал» 18.02.2026, отже Боржник мав достатній строк для подання відзиву.

Суд зазначає, що на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого представником Боржника усного клопотання про відкладення підготовчого засідання із заявлених підстав, у зв`язку з чим дане клопотання залишене судом без задоволення, про що в судовому засіданні 10.03.2026 постановлено протокольну ухвалу.

Крім того в судовому засіданні представник Боржника зазначив про зловживання ініціюючим кредитором процесуальними правами, яке полягає у поданні до суду трьох заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Щодо вказаних доводів представника Боржника суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до даних системи документообігу Господарського суду Київської області судом встановлено, що Заявник ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» (вх. № 112/26 від 16.02.2026), яка подана Заявником 16.02.2026 безпосередньо до канцелярії суду і розглядається у даній справі № 911/427/26.

Крім того, 17.02.2026 (тобто на наступний день) до суду надійшла заява ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» (вх. № 114/26 від 17.02.2026), яка була направлена Заявником засобами поштового зв`язку. Даній заяві був присвоєний унікальний номер справи 911/432/26.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.02.2026 у справі № 911/432/26 (суддя Лутак Т.В.) заяву ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал» (вх. № 114/26 від 17.02.2026) повернуто Заявнику на підставі ч. 1 ст. 38 КУзПБ, у зв`язку з тим, що Заявником вже подано до суду заяву (вх. № 112/26 від 16.02.2026), яка розглядається у даній справі № 911/427/26.

При цьому судом не встановлено обставин подання ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» будь-яких інших заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал», що спростовує твердження представника Боржника про подання ініціюючим кредитором 3 (трьох) заяв про банкрутство Боржника.

Здійснивши правовий аналіз зазначених представником Боржника відомостей про зловживання ініціюючим кредитором процесуальними правами, суд дійшов висновку про відхилення відповідних доводів, оскільки представник Боржника належним чином не обґрунтував, у чому, на його думку, дії ініціюючого кредитора, які полягають у поданні в різний час та різним способом (нарочно в канцелярію суду та засобами поштового зв`язку) двох заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, суперечать завданням та цілям господарського судочинства, визначеним статтею 2 ГПК України, як і не навів переконливих аргументів та доводів на підтвердження того, що метою ініціюючого кредитора не є захист власних прав та законних інтересів.

Після розгляду вказаних вище процесуальних питань та заявлених клопотань судом було продовжено підготовче засідання.

Як було зазначено вище, Боржник протягом встановленого строку не скористався правом на подачу відзиву. Отже розгляд справи здійснюється судом згідно матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Узагальнені доводи Заявника є наступними.

Заявник зазначає про наявність заборгованості Боржника на загальну суму 123640000,00 грн.

Вказані вимоги виникли на підставі Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додаткової угоди від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022.

Зокрема, відповідно до умов Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 ТОВ «Інтер Вей Капітал» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» відповідне право вимоги до позичальника за кредитними правовідносинами, а ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» зобов`язався сплатити Боржнику суму фінансування в розмірі 223640000,00 грн.

Вказаний обов`язок ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» був виконаний в повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Інтер Вей Капітал».

В подальшому сторони розірвали Договір факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022, у зв`язку з чим у ТОВ «Інтер Вей Капітал» виник обов`язок повернути на користь кредитора суму фінансування в розмірі 223640000,00 грн до 31.12.2025.

Вказаний обов`язок виконаний Боржником частково, в розмірі 100000000,00 грн; залишок заборгованості Боржника склав 123640000,00 грн.

У зв`язку з невиконанням Боржником зобов`язання перед ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» за Договором в повному обсязі, ініціюючий кредитор вважає наявними підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Дослідивши подані матеріали судом встановлено наступне.

17.08.2022 між ТОВ «Інтер Вей Капітал» (клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» (фактор) було укладено Договір факторингу № 17/08/22 за Кредитним договором № НК 857 від 30.11.2015, укладеним між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Комплекс Агромарс», відповідно до умов якого (п. 2.1.) в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав вимоги.

«Права вимоги» - означає всі належні Клієнту на Дату відступлення Прав вимоги права грошової вимоги до Позичальника (ТОВ «Комплекс Агромарс») за Кредитним договором (Кредитний договір № НК 857 від 30.11.2015 з усіма змінами, доповненнями, додатковими угодами та договорами про внесення змін до них) щодо повернення сум основної заборгованості (кредиту, овердрафту тощо), сплати нарахованих процентів за користування коштами, нарахованих комісій та штрафних санкцій в обсязі, визначеному станом на Дату відступлення Прав вимоги, а також право нараховувати за умовами Кредитного договору і вимагати від Позичальника сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів згідно з Кредитним договором.

Згідно п. 2.2. Договору факторингу № 17/08/22, з Дати відступлення Прав вимоги Клієнт перестає бути стороною за Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за Кредитними договорами та набуває всіх прав за ними.

Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу № 17/08/22, Фактор зобов`язаний сплатити Клієнту Суму фінансування у порядку та в строки, встановлені цим Договором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі, яка становить 223640000,00 грн без ПДВ.

Пунктом 3.1.1.2. Договору факторингу № 17/08/22 сторони погодили строк сплати Суми фінансування до 31.10.2024.

З наданих банківських виписок з рахунку ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» за період з 18.10.2022 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, судом встановлено, що Фактором в повному обсязі виконано зобов`язання щодо перерахування на рахунок Клієнта коштів за Договором факторингу № 17/08/22, в загальному розмірі 223640000,00 грн (у т.ч. платежі: від 01.11.2022 на суму 40000000,00 грн, від 07.12.2022 на суму 10000000,00 грн, від 15.12.2022 на суму 30000000,00 грн, від 21.12.2022 на суму 35000000,00 грн та на суму 7500000,00 грн, від 22.12.2022 на суму 30000000,00 грн та на суму 20509141,00 грн, від 29.12.2022 на суму 20000000,00 грн, від 22.02.2023 на суму 24000000,00 грн, від 03.04.2023 на суму 5500000,00 грн та від 29.06.2023 на суму 1130859,00 грн).

В подальшому, 21.08.2025 між ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» (фактор) та ТОВ «Інтер Вей Капітал» (клієнт) укладено Додаткову угоду про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 за Кредитним договором № НК 857 від 30.11.2015 та договорами застави, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Комплекс Агромарс», згідно умов якої:

(п. 1) Клієнт та Фактор дійшли згоди розірвати Договір факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 у зв`язку зі спільною домовленістю сторін.

(п. 2) Грошові кошти, сплачені Фактором Клієнту на виконання умов Договору підлягають поверненню в строк до 31.12.2025.

З наданих банківських виписок з рахунків ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» за період з 21.10.2025 по 12.02.2026 та за період з 20.01.2025 по 19.01.2026, судом встановлено, що ТОВ «Інтер Вей Капітал» на виконання зобов`язань, передбачених Додатковою угодою про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 повернув на користь ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» грошові кошти за Договором факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 в загальному розмірі 100000000,00 грн (зокрема, платежі: від 06.11.2025 на суму 10000000,00 грн, від 11.11.2025 на суму 10000000,00 грн, від 20.11.2025 на суму 10000000,00 грн, від 12.12.2025 на суму 20000000,00 грн, від 16.12.2025 на суму 15000000,00 грн, від 17.12.2025 на суму 20000000,00 грн та від 15.01.2026 на суму 15000000,00 грн).

Матеріали справи не містять доказів виконання Боржником зобов`язання перед ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» за Договором факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додатковою угодою від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 в повному обсязі, неповернутий залишок заборгованості становить 123640000,00 грн.

Представником Боржника в судовому засіданні не було спростовано наявність вказаної вище заборгованості Боржника перед ініціюючим кредитором в загальному розмірі 123640000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Частиною 4 статті 653 ЦК України передбачено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, як вбачається з умов Додаткової угоди від 21.08.2025, сторони дійшли згоди щодо розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та визначили строк повернення сплачених Фактором Клієнту коштів - до 31.12.2025.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що станом на дату підготовчого засідання суду не надано доказів повного виконання Боржником зазначеного вище зобов`язання за Договором факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додатковою угодою від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022, загальна заявлена сума заборгованості Боржника перед Заявником становить 123640000,00 грн.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі встановлені ч. 6 ст. 39 КУзПБ. Зокрема, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

З системного аналізу зазначених норм слідує, що підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство є неплатоспроможність боржника.

Тобто, для відкриття провадження у справі господарський суд повинен встановити: наявність грошових зобов`язань у боржника, строк виконання яких настав; неспроможність боржника виконати такі зобов`язання після встановленого строку; відсутність спору про право щодо таких грошових зобов`язань.

При цьому, відсутність спору щодо заявлених ініціюючим кредитором грошових вимог може підтверджуватися або рішенням суду, що набрало законної сили, або визнанням боржником таких вимог. Тобто, має бути фактична наявність боргу, який є безспірним або не оспорюється боржником, що встановлюється судом у підготовчому засіданні.

Дослідивши подані Заявником докази суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, Боржником наявність заявленої заборгованості не спростовано, отже суд вважає доведеними обставини про наявність у Боржника заборгованості перед Заявником на загальну суму 123640000,00 грн.

Таким чином суд дійшов висновку про визнання грошових вимог ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» до ТОВ «Інтер Вей Капітал» на суму 123640000,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо неспроможності Боржника виконати свої грошові зобов`язання.

Враховуючи обґрунтованість та доведеність обставин щодо наявності у Боржника заборгованості перед Заявником, яка Боржником не спростована, враховуючи, що сторонами в підготовчому засіданні не було повідомлено про наявність будь-якого судового спору стосовно прав та обов`язків сторін за Договором факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 та Додатковою угодою від 21.08.2025 про розірвання Договору факторингу № 17/08/22 від 17.08.2022 (зокрема заявленого до дати звернення ініціюючого кредитора до суду із заявою у даній справі), судом в ході підготовчого провадження не встановлено наявності спору про право у даній справі.

На підставі викладеного вище судом встановлено наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер Вей Капітал».

Згідно ч. 8 ст. 39 КУзПБ, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

Законом України від 05.06.2020 № 686-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства», який набрав чинності 17.10.2020, доповнено Прикінцеві та перехідні положення КУзПБ пунктом 2-1, відповідно до якого встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Скориставшись вказаним правом ініціюючий кредитор ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» просить суд призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Ніколаєнка Д.В.

Розглянувши відповідно до ст. 28 та п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ кандидатуру арбітражного керуючого Ніколаєнка Д.В. щодо призначення розпорядником майна Боржника, судом встановлено, що у заяві Ніколаєнко Д.В. надає згоду на призначення його розпорядником майна Боржника; повідомляє про те, що відповідно до ч. 3 ст. 28 КУзПБ він не є заінтересованою особою у цій справі; раніше не здійснював управління Боржником; не має відмов у допуску до державної таємниці; не має конфлікту інтересів. До заяви додано копію свідоцтва Міністерства юстиції України № 2129 від 30.04.2024.

За наслідком дослідження заяви та доданих доказів судом встановлено відповідність кандидатури арбітражного керуючого Ніколаєнка Д.В. вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи викладене вище, зокрема те, що кандидатура арбітражного керуючого Ніколаєнка Д.В. запропонована ініціюючим кредитором в порядку п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, арбітражним керуючим Ніколаєнком Д.В. надано згоду на участь у даній справі та судом вище встановлено відповідність кандидатури арбітражного керуючого Ніколаєнка Д.В. вимогам КУзПБ, суд дійшов висновку про призначення розпорядником майна ТОВ «Інтер Вей Капітал» арбітражного керуючого Ніколаєнка Д.В.

Керуючись статтями 28, 30, 34, 39, 41, 44, 45, п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі № 911/427/26 за заявою ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» б/№, б/дати (вх. № 112/26) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А; ).

2. Визнати грошові вимоги Кредитора - ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» до Боржника - ТОВ «Інтер Вей Капітал» у сумі 123640000,00 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим, органам державної виконавчої служби зупинити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюються стягнення з Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А; ), відповідно до законодавства.

4. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А; ) та призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А; ) арбітражного керуючого Ніколаєнка Дмитра Володимировича (свідоцтво № 2129 від 30.04.2024, адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Попереднє засідання господарського суду призначити на « 28» квітня 2026 року о 15 год. 30 хв. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108, в залі судових засідань №1.

6. Встановити основну грошову винагороду розпорядника майна Боржника в розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень відповідно до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Оприлюднити у встановленому ч. 9 ст. 39 КУПБ порядку оголошення про відкриття Господарським судом Київської області провадження у справі № 911/427/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49-А; ), текст якого додається.

8. Заборонити Боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) Боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації Боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Зобов`язати розпорядника майна Боржника подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів в строк до 21.04.2026.

10. Зобов`язати розпорядника майна Боржника здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності Боржника, інвестиційного становища Боржника і його становища на ринках, та надати суду вказану інформацію в строк до 10.05.2026.

11. Зобов`язати розпорядника майна Боржника провести інвентаризацію майна Боржника в строк до 10.05.2026.

12. Судові витрати ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» у вигляді судового збору, сплаченого Заявником за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника у сумі 33280,00 грн та авансування винагороди арбітражного керуючого в сумі 77823,00 грн покласти на ТОВ «Інтер Вей Капітал», які підлягають включенню до 1 черги задоволення вимог кредиторів.

13. Копію ухвали надіслати: державному реєстратору за місцезнаходженням Боржника, Боржнику, Кредитору, арбітражному керуючому Ніколаєнку Д.В., податковому органу за місцезнаходженням Боржника, органу, який здійснює примусове виконання судових рішень за місцезнаходженням Боржника, місцевому загальному суду за місцезнаходженням Боржника та державному органу з питань банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повна ухвала підписана 16.03.2026.

Суддя С.Ю. Наріжний