УХВАЛА

м. Київ

09.03.2026Справа № 910/2317/26

за заявою Акціонерного товариства «Інделіка» про забезпечення позову у справі № 910/2317/26

за позовом Акціонерного товариства «Інделіка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозторг-ЛТД"

про стягнення 385562,92 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Інделіка» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозторг-ЛТД" про стягнення 385562,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 030226-1 від 03.02.2025 р. в частині поставки передплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 384867,00 грн. попередньої оплати та 695,92 грн. 3% річних.

Разом з позовною заявою до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Інделіка» надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривні), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських та/або інших фінансово-кредитних установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «Сельхозторг-ЛТД» у межах ціни позову та можливих судових витрат на загальну суму 440189,67 грн.

Дослідивши заяву Акціонерного товариства «Інделіка» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцезнаходженням господарського суду, який розглядає справу.

Для зарахування коштів судового збору до спеціального фонду державного бюджету Державною казначейською службою України відкриваються спеціальні рахунки в розрізі усіх її територіальних підрозділів. Судовий збір може бути перерахований через будь-яку установу банку чи відділення зв`язку із зазначенням необхідних реквізитів.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20.

Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З викладеного вбачається, що розрахунковий документ про перерахування судового збору додається до заяви (скарги) і має містити відомості про те, яка саме заява (скарга, дія) оплачується судовим збором.

У якості доказів сплати судового збору за подання Акціонерним товариством «Інделіка» заяви про забезпечення позову до останньої долучено платіжну інструкцію № 1149 від 04.03.2026 р. на суму 1331,20 грн., в розділі "Призначення платежу" якої зазначено: « 3; Судовий збір, за позовом АТ «Інделіка», Господарський суд міста Києва».

Отже, зазначений платіжний документ за змістом призначення платежу підтверджує сплату судового збору за подання позову, а не за подання заяви про забезпечення позову.

Платіжного документу на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до останньої заявником не додано.

Згідно з ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи все викладене вище, заява Акціонерного товариства «Інделіка» про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Інделіка» про забезпечення позову у справі № 910/2317/26 - повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА