ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Справа№ 910/7189/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Лукінчук І.А.,

представників сторін:

від позивача: Сімонова Є.О.,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційні скарги

ОСОБА_1

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 (повний текст складено 07.10.2025)

у справі № 910/7189/25 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз»

про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» (далі - Товариство) надати завірені копії документів Товариства (код 35644262) за період з 01.01.2021 по 30.04.2025:

1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

2) статут товариства та зміни до статуту;

3) протоколи загальних зборів учасників;

4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

5)положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);

6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;

8) річну фінансову звітність;

9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;

10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів;

11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;

12) документи, що підтверджують права товариства на майно;

13) документи бухгалтерського обліку.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що Товариство порушило його як учасника Товариства корпоративні права на отримання документів відповідно до ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Позиції учасників справи.

Товариство проти заявлених до нього вимог заперечило та просило відмовити у їх задоволенні.

Відповідач не заперечує отримання на початку лютого 2025 року адвокатського запиту №183/1/3 від 30.01.2025 адвоката Бондаря А.В. в інтересах клієнта ОСОБА_1 з вимогою надати інформацію про фінансово-господарську діяльність Товариства та копії документів, зокрема копії статутних документів, копії протоколів зборів учасників, копії статистичної звітності за 2020-2025 роки та ін. Товариство повідомляє, що розглянуло вище вказаний адвокатський запит згідно вимог чинного законодавства та листом №07 від 11.02.2025 надало відповідь на нього.

Товариство зауважує, що на тому, що уступлення частки у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 відбулося без згоди інших учасників Товариства, які не змогли скористатись своїм переважним правом, а тому Товариство вимушене буде звернутися до суду щодо оскарження договору від 29.06.2021 дарування частки у статутному капіталі Товариства, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, у запереченнях відповідач зазначив, що учасник Товариства має право витребувати копії документів, визначених ч. 1 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», з дати набуття права власності на частку у статутному капіталі Товариства, а у даному випадку з дати укладання договору від 29.06.2021 дарування частки у статутному капіталі Товариства та акта від 29.06.2021 приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства, а не з 01.01.2021 як це просить ОСОБА_1 у позовній заяві.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства задоволено частково. Зобов`язано Товариство надати учаснику Товариства ОСОБА_1 завірені копії наступних документів за період з 29.06.2021 по 30.04.2025: протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); статут товариства та зміни до статуту; протоколи загальних зборів учасників; протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; річну фінансову звітність; документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів. Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_1 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд встановив, що позивач не зазначив конкретний перелік документів, які він просить суд зобов`язати відповідача надати в частині вимог про надання: документів Товариства, що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); документів звітності, що подаються відповідним державним органам; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, надання документів, що підтверджують права Товариства на майно; документів бухгалтерського обліку. Також суд відзначив, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач подавав відповідним державним органам документи звітності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2025, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо витребування документів Товариства за період з 29.06.2021 по 30.04.2025, що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); документів звітності, що подаються відповідним державним органам; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, надання документів, що підтверджують права Товариства на майно; документів бухгалтерського обліку. В цій частині постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та доповнити резолютивну частину рішення таким текстом: зобов`язати Товариство надати учаснику Товариства ОСОБА_1 завірені копії наступних документів за період з 29.06.2021 по 30.04.2025: документів, що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); документів звітності, що подаються відповідним державним органам; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, надання документів, що підтверджують права Товариства на майно; документів бухгалтерського обліку. Судові витрати покласти на відповідача.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

За доводами апелянта, у категорії справ, що пов`язані із захистом корпоративних прав витребувані документи можуть описуватись родовими ознаками.

На думку скаржника, передчасним та помилковим є висновок суду щодо відмови у задоволені позовних вимог в частині витребування документів Товариства, що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); документів звітності, що подаються відповідним державним органам; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, надання документів, що підтверджують права Товариства на майно; документів бухгалтерського обліку, а особливо документів бухгалтерського обліку, які безсумнівно створюються в процесі діяльності товариства.

Позиції учасників справи.

Від Товариства відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7189/25 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 до надходження матеріалів справи №910/7189/25.

30.10.2025 матеріали справи №910/7189/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25. Розгляд справи призначено на 03.12.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства та узагальнення її доводів.

Також не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2025, Товариство звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про наявність порушення прав ОСОБА_1 , тоді як такі висновки не ґрунтуються на положеннях закону та усталеній судовій практиці Верховного Суду.

Скаржник зауважує на тому, що адвокат Бондар А.В. звертався до Товариства без належних повноважень та всупереч вимогам ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», про що йому Товариство повідомило листом №07 від 11.02.2025.

Щодо вимоги №106, направленої позивачем 30.06.2025, Товариство зазначає, що вона прибула до поштового відділення відповідача 09.05.2025 та не була отримана Товариством, і повернута відправнику «у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання», оскільки директор Тимків О.М. перебувала у відпустці у період з 12 по 25 травня 2025 року. А отже відповідач фактично не міг та не мав можливості отримати вказану вимогу з об`єктивних причин, а тому твердження позивача про позбавлення його можливості реалізувати своє право як учасника Товариства на отримання інформації про діяльність Товариства є безпідставною, а тому відсутні підстави вважати, що право позивача порушено.

Товариство також відзначає, що позивач у своїх позовних вимогах просить суд зобов`язати відповідача надати йому завірені копії документів Товариства, за період з 01.01.2021 по 30.04.2025, але має право на отримання документів Товариства лише після набуття права власності на частку у статутному капіталі Товариства, а у даному випадку з дати укладання договору від 29.06.2021 дарування частки у статутному капіталі Товариства та акта від 29.06.2021 приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства.

Позиції учасників справи.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її доводів заперечує та наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а подану ним (позивачем) апеляційну скаргу задовольнити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги Товариства по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 27.10.2025 апеляційну скаргу Товариства передано колегїї у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7189/25 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 до надходження матеріалів справи №910/7189/25.

30.10.2025 матеріали справи №910/7189/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25 залишено без руху.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25. Повідомлено учасникам справи, що розгляд апеляційних скарг Товариства та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25 буде здійснюватися в одному апеляційному провадженні. Розгляд справи призначено на 03.12.2025.

Судове засідання призначене на 03.12.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 призначено судове засідання на 28.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 на задоволення відповідного клопотання представника відповідача відкладено судове засідання до 02.03.2026.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

26.12.2007 державний реєстратор Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації було включив до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомості про юридичну особу - ТОВ «Меридіан Союз», про що вніс відповідний запис за №0021774.

Станом на 29.05.2025 розмір статутного капіталу Товариства складав 37 631 664, 28 грн.

Відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації свідчать, що в переліку засновників (учасників) Товариства зазначений громадянин ОСОБА_1 з розміром частки 5 164 739,28 грн; ТОВ «Раскольников» з розміром частки 8 116 731,25 грн; ТОВ «Ю.Ді.Ай» з розміром частки 24 350 193,75 грн.

29.06.2021 ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровуваний) уклали договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Меридіан Союз» (), за умовами п. 1.1 якого дарувальник безоплатно передає всю належну йому частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 5 164 739,28 грн, що становить 13,725% статутного капіталу Товариства, а обдаровуваний приймає дарунок у власність.

Відступлення частки за цим договором є чинним і обдаровуваний набуває відповідні права на частку в статутному капіталі Товариства з моменту підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства (п. 2.2 договору).

Цей дарунок сторони оцінюють у суму 5 164 739,28 грн (п. 3.1 договору).

29.06.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (), згідно з п. 1 якого у зв`язку із відчуженням частки у статутному капіталі Товариства дарувальник передав, а обдаровуваний прийняв частку в статутному капіталі Товариства у розмірі, який складає 13,725% статутного капіталу, номінальна вартість частки - 5 164 739,28 грн.

З дати складення та підписання сторонами цього акта дарувальник втрачає право власності на частку в статутному капіталі Товариства у розмірі, який складає 13,725% статутного капіталу, номінальна вартість частки - 5 164 739,28 грн, а права власності щодо зазначеної частки в статутному капіталі Товариства з усіма правами та обов`язками учасника, визначеними статутом Товариства та діючим законодавством України, переходять до обдаровуваного (п. 2 акта приймання - передачі частки).

Цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства () посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В. за зареєстрований в реєстрі №493, 494.

30.01.2025 адвокат Бондар А. як представник ОСОБА_1 звернувся до Товариства з адвокатським запитом вих. №183/1/3, у якому просив надати інформацію, а саме: копії статутних документів в редакції, чинній на даний момент; копії всіх протоколів зборів учасників Товариства за 2020-2025 роки; якщо збори не проводились, то надати інформацію про причини не проведення зборів; копії статистичної звітності за 2020-2025 роки; надати інформацію про причини невиплати дивідендів Товариством за останні роки.

Запит було надіслано на адресу Товариства (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 64) та отримано Товариством 06.02.2025 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 520).

Товариство листом вих. №07 від 11.02.2025 надало відповідь на запит та зазначило, що не було повідомлене про зміну учасника Товариства на ОСОБА_1 та у Товариства немає жодного підтверджуючого документа про таку зміну складу учасників. З метою забезпечення здійснення адвокатської діяльності запропонувало відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» надіслати адвокатський запит, до якого додати належно оформлену копію ордера та документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 є учасником Товариства із часткою у статутному капіталі 5 164 739 грн, що становить 13,72% Статутного капіталу Товариства.

30.04.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Бондар А.В. направив Товариству вимогу вих. №106/1/2 учасника Товариства про надання копій документів, у якій просив надати наступні документи: завірені копії наступних документів Товариства за період з 01.01.2021 по 30.04.2025: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Вимога була направлена на електронну пошту та цінним листом з описом вкладення підприємством поштового зв`язку АТ «Укрпошти», лист №310.

Товариство це поштове відправлення не отримало; відправлення було повернуто відправнику, що підтверджується трекінгом поштового відправлення та копією повернутого на адресу позивача з приміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» поштового конверту.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 96-1 ЦК України корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

Пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 96-1 ЦК України встановлено, що учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників врегульовані Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон).

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Частиною 1 ст. 43 Закону визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Слід зазначити, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Водночас, для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або нездійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів.

Тобто, за положеннями ч. 5 ст. 43 Закону передумовою для надання запитуваних документів, визначених частиною першою цієї статті, є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів.

У постанові від 21.05.2025 у справі № 922/3416/24 Верховний Суд виклав висновок: «Отже, зі змісту норм статей 5, 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у сукупності із положеннями статей 96-1, 116 ЦК України вбачається, що закон встановлює для юридичної особи імперативний обов`язок щодо надання її учаснику (засновнику) будь-якої інформації щодо діяльності (у тому числі і господарської) товариства. При чому перелік документів, що містять таку інформацію, не є вичерпним.

У розрізі наведеного колегія суддів ураховує, що частина перша статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» містить перелік документів, з якого неможливо однозначно та вичерпно встановити усі конкретно визначені документи (назви таких), до яких товариство зобов`язано надати доступ його учаснику / учасникам (засновнику / засновникам), адже деякі з пунктів є загальною назвою пакета документів (зокрема, але не виключно, документи звітності; документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; документи бухгалтерського обліку), а деякі з них взагалі є відсилочними нормами (зокрема, "інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства").

Учасник (засновник) Товариства з огляду на положення статей 5, 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та статей 96-1, 116 ЦК України має безумовне право на отримання інформації про діяльність товариства, у тому числі і господарської, у процесі здійснення якої вчиняються господарські операції, внаслідок яких відбувається реальний рух активів.».

Отже, положення ст. 43 Закону не містять вичерпного переліку документів, які стосуються його діяльності, і, відповідно, право на ознайомлення з якими має його учасник, адже у вказаній нормі наведені як конкретні документи, що мають бути надані учаснику, наприклад, статут товариства, протоколи загальних зборів учасників, так і групи документів, що можуть формуватися у зв`язку зі здійснюваною товариством діяльністю у певній сфері (документи бухгалтерського обліку, правовстановлюючі документи, інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства тощо), однак чіткий перелік яких недоцільно унормовувати через те, що назва, вид, форма відповідних документів, встановлюються іншими нормативними актами, а господарська діяльність товариства потребує гнучкого регулювання.

З огляду на це, для з`ясування питання чи має учасник товариства право на ознайомлення з певним запитуваним ним документом, який прямо не визначений в статуті товариства та у Законі, вирішальне значення має з`ясування обставин того, чи підпадає запитуваний документ під певну категорію з тих, що наведені у ч. 1 ст. 43 указаного Закону. У випадку, якщо певний документ підпадає під загальну категорію документів, учасник товариства має право на доступ до нього.

Крім того, коли учасник товариства просить надати певні документи для ознайомлення, обов`язок товариства надати відповідні документи, обмежується лише питанням їх фактичної наявності / відсутності. Стаття 43 Закону не передбачає можливості відмовити у наданні доступу до документів, якщо відповідні документи фактично існують та можуть бути надані.

Суд встановив, що ОСОБА_1 30.01.2025 та 30.04.2025 звертався до Товариства як учасник товариства з вимогою надати йому документи про діяльність Товариства з 01.01.2021 по 30.04.2025. Вимога, направлена 30.01.2025, отримана відповідачем 06.02.2025.

З огляду на доводи Товариства, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає таке.

Після отримання вимоги позивача, підписаної його представником адвокатом Бондарем А.В., Товариство у відповіді №07 від 11.02.2025 відмовило у наданні запитуваних документів та зазначило про ненадання заявником документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є учасником Товариства, а також вважало, що долучена до вимоги копія ордера не засвідчена належним чином.

Такі підстави відмови суд оцінює критично та відзначає, що згідно з п. 5.1 Статуту Товариства вищим органом управління Товариства є загальні збори, у яких беруть участь учасники або їх представники, та які скликаються у разі необхідності, але не рідше двох разів на рік.

Враховуючи дату отримання ОСОБА_1 у дар від ОСОБА_2 частки у Товаристві 29.06.2021, станом на 11.02.2025 Товариство, яке зобов`язане на виконання положень свого Статуту скликати усіх учасників на загальні збори не рідше двох разів на рік (тобто тільки у 2022-2024 роках 6 разів), мало би бути обізнаним про склад своїх учасників, у т.ч. тому, що виконавчий орган Товариства (яким згідно з п. 5.2.1 є Генеральний директор) скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства (п. 5.1.2.11 Статуту).

Водночас колегія суддів зауважує на суперечливості поведінки Товариства, яке (згідно з доводами відзиву на позовну заяву та апеляційну скаргу) листом від 31.01.2025 інформувало всіх учасників Товариства, в т. ч. ОСОБА_1 , про скликання загальних зборів (з наданням доказів на підтвердження вчинення такої дії), а після цього у листі від 11.02.2025 ставить його участь у Товаристві під сумнів та зазначає, що «не надано жодного підтверджуючого документу, на підставі якого можна вважати, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з часткою 13,72% Статутного капіталу Товариства».

Щодо неотримання Товариством другої вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням директора Товариства у відпустці колегія суддів зазначає, що згідно з п. 5.2.11 Статуту на час відсутності Генерального директора його обов`язки виконуються заступником Генерального директора або іншою уповноваженою Генеральним директором особою, при цьому генеральний директор несе солідарну відповідальність перед Товариством разом із призначеною ним особою.

Отже, під час перебування директора у відпустці його обов`язки мала виконувати інша особа, як це визначено Статутом.

Наведеним спростовуються відповідні доводи Товариства. Крім того, такі причини неотримання другої вимоги ОСОБА_1 не є об`єктивними, а є суб`єктивними та залежали виключно від волевиявлення Товариства.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що права позивача у цьому випадку не порушені колегія суддів зазначає, що внаслідок невиконання Товариством свого обов`язку з надання учаснику на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, порушеними є як право учасника товариства (в цьому випадку позивача) на інформацію, так і його корпоративні права.

Суд першої інстанції встановив, що запитувані ОСОБА_1 у вимозі документи відповідають наведеному у ст. 43 Закону переліку в частині надання: протоколу зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); статуту товариства та змін до статуту; протоколу загальних зборів учасників; річних фінансових звітів, протоколів засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг у період з 29.06.2021 по 30.04.2025.

Суд зазначив, що вимога позивача про зобов`язання надати копії документів Товариства за період з 01.01.2021 по 30.04.2025 підлягає задоволення частково, оскільки право учасника товариства на витребування документів виникає з дати набуття права власності на частку у статутному капіталі Товариства, а у цьому випадку - з дати укладання договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Меридіан Союз» від 29.06.2021 та акта приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства від 29.06.2021, а не з 01.01.2021.

ОСОБА_1 зазначені висновки суду першої інстанції не оскаржує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду в частині, що стосується відмови у задоволенні його позовних вимог та вважає передчасною та помилковою відмову у задоволені вимог в частині витребування документів Товариства, що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); документів звітності, що подаються відповідним державним органам; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, надання документів, що підтверджують права Товариства на майно; документів бухгалтерського обліку, а особливо документів бухгалтерського обліку, які безсумнівно створюються в процесі діяльності товариства.

Місцевий суд становив, що позивач не зазначив конкретний перелік документів, які він просить суд зобов`язати відповідача надати в частині вимог про надання: документів Товариства, що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); документів звітності, що подаються відповідним державним органам; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, надання документів, що підтверджують права Товариства на майно; документів бухгалтерського обліку. Тому відмовив у задоволенні вимог позову в цій частині. Одночасно суд відзначив, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач подавав відповідним державним органам документи звітності.

Щодо вимоги зобов`язати Товариство надати документи, які регулюють діяльність товариства, колегія суддів зазначає, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Суд встановив, що ОСОБА_1 просив Товариство надати, серед іншого, копії документів, які регулюють діяльність органів товариства та зміни до них.

Така вимога підлягає задоволенню судом, оскільки без таких документів неможлива діяльність товариства, адже саме вони встановлюють організаційну структуру, порядок діяльності відповідних органів і підрозділів, облікову політику тощо. При цьому за їх суттю таких документів не може бути багато та їх перелік має бути добре відомий відповідачеві.

Щодо вимоги надати положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття) колегія суддів передовсім відзначає, що така вимога пов`язана з певною умовою. Тобто такі документи можуть бути надані лише у разі, якщо Товариство дійсно створило (відкрило) філію(ї) чи представництво(а). Разом з тим відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Україні діє Єдиний державний реєстр, який створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, відомості якого є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних). Відповідно до ч. 18 ст. 17 цього Закону відокремлені підрозділи юридичної особи (до яких відносяться філії і представництва) підлягають державній реєстрації. А отже якби позивач підтвердив даними Єдиного державного реєстру наявність у Товариства філій (представництв), то тоді і мав би заявляти вимогу про надання відповідних положень, а не просити суд ухвалити рішення, виконання якого (у згаданій частині) залежатиме від встановлення певної обставини в майбутньому.

Щодо вимоги зобов`язати Товариство надати документи звітності, що подаються відповідним державним органам (у задоволенні якої відмовив місцевий суд), колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку. Порядок та строки подання фінансової звітності, консолідованої фінансової звітності, звіту про управління та звіту про платежі на користь держави до органів державної влади визначаються Кабінетом Міністрів України, для банків - Національним банком України.

Статтею 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні) встановлено, що підприємства зобов`язані подавати фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Органам державної влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства.

Фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, не є конфіденційною інформацією та не належить до інформації з обмеженим доступом, крім випадків, передбачених законом. Підприємства зобов`язані надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запитом юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Підприємство зобов`язане забезпечувати доступність фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності для ознайомлення юридичних та фізичних осіб за своїм місцезнаходженням.

Оприлюднена річна фінансова звітність та річна консолідована фінансова звітність (у повному обсязі разом з аудиторськими звітами) повинні зберігатися на веб-сайтах підприємств, головних розпорядників бюджетних коштів та офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, не менше шести років, якщо більший строк не встановлено законом.

Порядок подання фінансової звітності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419 (далі - Порядок), поширюється на всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми господарювання і форми власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством. Фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики. Фінансова звітність та консолідована фінансова звітність складаються за національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі відповідно до законодавства.

Крім того, і Податковий кодекс України встановлює для всіх платників податків обов`язок періодично подавати звітність незалежно від результатів господарської діяльності, але з урахуванням того, до якої категорії такий платник податків відноситься.

Отже, враховуючи покладений на Товариство чинним законодавством обов`язок подавати звітність відповідним державним органам, а також право учасника на отримання такої інформації, колегія суддів вважає, що відповідна вимога ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Щодо вимоги зобов`язати Товариство надати документи бухгалтерського обліку колегія суддів зазначає таке.

З урахуванням задоволення вимоги ОСОБА_1 про надання документів фінансової звітності та аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг така вимога фактично є частково задоволеною, адже частково поглинається задоволеними позовними вимогами, оскільки, як зазначено вище, згідно зі ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Водночас апеляційний суд відзначає, що Закон України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» (п. 13 ч. 1 ст. 43) серед документів, що їх товариство зобов`язане зберігати, визначає документи бухгалтерського обліку.

Таке визначення, надто широке і надане законом, що регулює корпоративні відносини, слід сприймати із застосуванням закону спеціального - «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до його т. 1 бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Частиною 1 ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частинами 3-5 ст. 9 Закону встановлено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Крім того, згідно зі ст. ст. 6, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

З наведеного вище випливає, що учасник товариства управнений отримати досить широкий перелік документів, що відносяться до бухгалтерського обліку.

Разом з тим, як правомірно зазначив суд першої інстанції, позивач не визначив конкретний перелік документів, що їх він просить суд зобов`язати відповідача надати. А це призводить до того, що суд не може задовольнити таку доволі абстрактну вимогу, повне чи достатнє виконання якої залежатиме від неконтрольованої судом волі стягувача за наказом суду.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду колегія оцінює критично та зазначає, що у перелічених позивачем справах вимога щодо надання документів бухгалтерського обліку була конкретизована (позивачі вказували документи, про витребування яких заявляли вимоги. - договори, контракти, угоди, головну книгу, конкретні регістри бухгалтерського обліку тощо, що встановлено у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій), в той час як у цій справі позивач обмежився абстрактним формулюванням «документи бухгалтерського обліку».

Щодо вимоги зобов`язати Товариство надати документи, що підтверджують право власності на майно за визначений вище період, колегія суддів зазначає, що реєстри, які містять відповідну інформацію, є публічними і позивач не обмежений у праві отримати внесену до них інформацію, а отже попередньо встановити, що у підприємства дійсно наявне нерухоме майно, і тоді вже вимагати надання документів на підтвердження права власності на нього. У разі ж підтвердження відповідними документами бухгалтерського обліку наявності у Товариства іншого майна, що не потребує обліку в держаному реєстрі, позивач вправі додатково витребувати згадані вище документи.

Щодо вимоги зобов`язати Товариство надати документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів, суд зазначає таке.

Правові засади функціонування депозитарної системи України, порядок реєстрації та підтвердження прав на цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, порядок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів, а також основні засади, порядок діяльності, повноваження, права та обов`язки Центрального депозитарію з цінних паперів встановлює Закон України «Про депозитарну систему України». Цей Закон також визначає правові засади функціонування облікової системи часток товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.

Система депозитарного обліку цінних паперів (далі - система депозитарного обліку) - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), обмеження обігу тощо) та неемісійні цінні папери на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків; інформації про емітентів або осіб, які видали неемісійні цінні папери; про власників цінних паперів, які мають права за цінними паперами та права на цінні папери; про обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами; про осіб, уповноважених власниками цінних паперів (управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів); про номінальних утримувачів; інші дані, що дають змогу ідентифікувати цінні папери і зазначених осіб; інша передбачена законодавством інформація.

Державне регулювання та нагляд за діяльністю на ринках капіталу та організованих товарних ринках (далі - державне регулювання та нагляд) здійснюють Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР) (далі - Комісія) та інші державні органи у межах повноважень, визначених законом. Зокрема, Комісія встановлює порядок створення, ведення, адміністрування та створює, веде і адмініструє Державний реєстр випусків цінних паперів.

Закон України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» визначає, що емісійні цінні папери - це цінні папери, що посвідчують однакові права їх власників у межах одного випуску цінних паперів стосовно особи, яка бере на себе відповідні зобов`язання (емітента). Іменні емісійні цінні папери існують виключно в електронній формі.

Згідно зі ст. 91 цього Закону емісія цінних паперів - сукупність дій емітента, спрямованих на реєстрацію випуску цінних паперів у Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх розміщення серед інвесторів у фінансові інструменти, які здійснюються в послідовності, встановленій ст. 92 цього Закону. У разі емісії цінних паперів емітент оформлює відповідне рішення про емісію, вимоги до якого встановлюються законом та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Емітент повинен надавати інвестору засвідчену копію рішення про емісію на його запит.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку веде Державний реєстр випусків цінних паперів у встановленому нею порядку. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку встановлює порядок доступу учасників ринків капіталу до інформації, що міститься в Державному реєстрі випусків цінних паперів. Такий доступ є безоплатним (ст. 94 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки»).

Отже, оскільки доступ до Державного реєстру випусків цінних паперів є відкритим та безоплатним і позивач не надав доказів здійснення Товариством емісії цінних паперів, така вимога задоволена бути не може як така, що у разі задоволення не може бути виконана ні у добровільному, ні у примусовому порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що за наведених вище підстав апеляційна скарга Товариства задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

У зв`язку із задоволенням частково апеляційної скарги ОСОБА_1 витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25 задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі №910/7189/25 змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови, а резолютивну частину - в такій редакції:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 64; ідентифікаційний код 35644262) надати учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) завірені копії наступних документів за період з 29.06.2021 по 30.04.2025:

- протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

- статут товариства та зміни до статуту;

- протоколи загальних зборів учасників;

- документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

- протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

- аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;

- річну фінансову звітність.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 64; ідентифікаційний код 35644262) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 304,37 грн витрат по сплаті судового збору.

4. Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз», пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Союз» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 64; ідентифікаційний код 35644262) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 211,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

7. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.03.2026.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак