УХВАЛА

16.03.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/699/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засіданні Поп`юк Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" на бездіяльність державного виконавця (вх. № 1877/26 від 03.03.2026) у справі

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ"

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ"

про стягнення 1 435 723 608,06 грн,

за участю представниці позивача (стягувача) - Столярець О. В.,

установив таке.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (державний виконавець Берегових В. С.) здійснює примусове виконання рішення суду у цій справі у виконавчому провадженні № 80181725.

Боржник ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" 03.03.2026 звернувся зі скаргою (вх. № 1877/26) на бездіяльність державного виконавця.

Згідно з ухвалою суду від 03.03.2026 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 16.03.2026.

Від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ) 13.03.2026 надійшли заперечення на скаргу (вх. № 4677/26), а також клопотання про закриття провадження за скаргою (вх. № 4678/26).

Позивач (стягувач) 16.03.2026 подав письмові пояснення щодо скарги (вх. № 4691/26).

16.03.2026 представника ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" подав клопотання про залишення скарги без розгляду (вх. № 4701/26). В обґрунтування клопотання заявник послався на подані Відділом заперечення та втрату актуальності вимог.

Представниця позивача (стягувача) в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вказаного клопотання.

Суд встановив, що клопотання підписане представником заявника адвокатом Станько М. М., повноваження якої підтверджуються довіреністю № 22/12/2025/1 від 22.12.2025.

Розглянувши подане клопотання, суд виходить з такого.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів Державної виконавчої служби регламентовано у Розділі VI ГПК України. Зазначений розділ не містить положень про право заявника клопотати перед судом про залишення поданої скарги без розгляду або відмову від неї.

Водночас одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст. 14 ГПК України та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Однією із складових принципу диспозитивності є те, що суб`єкт має можливість відмовитися від свого права чи інтересу. Тобто право особи на звернення до суду зі скаргою рівною мірою стосується й права такої особи на відкликання цієї скарги або залишення її без розгляду. ГПК України не містить положень, які б забороняли особі це робити. Право на подання клопотання про залишення скарги без розгляду є безумовним правом заявника, що не суперечить вимогам закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Суд не може розглядати скаргу по суті, зважаючи на те, що особа, яка її подала, цього не бажає.

Відповідно до ч. 11 ст. 11 ГПК України забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. У такому випадку суд повинен ухвалювати рішення на підставі аналогії права чи аналогії закону. Відмова у судовому захисті з мотивів неврегульованості процедури суперечить призначенню процесуального права.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" про залишення без розгляду скарги за аналогією з приписами п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки до початку її розгляду по суті заявник подав відповідну заяву. Застосування у цій справі за аналогією п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України є цілком виправданим та спрямованим на реалізацію процесуальних прав учасника справи.

Оскільки суд дійшов висновку про залишення без розгляду скарги, клопотання Відділу про закриття провадження за скаргою (вх. № 4678/26 від 13.03.2026) також належить залишити без розгляду.

Керуючись ст. 11, 14, 42, 226, 234, 235, 339 - 342 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" (вх. № 4701/26 від 16.03.2026) про залишення скарги без розгляду.

2. Залишити без розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" на бездіяльність державного виконавця (вх. № 1877/26 від 03.03.2026).

3. Залишити без розгляду клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі за скаргою (вх. № 4678/26 від 13.03.2026).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя О. В. Малєєва