ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" березня 2026 р. Справа № 918/703/25

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Гудак А.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25.

за позовом Фізичної особи підприємця Підлужної Вікторії Андріївни

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг"

про розірвання договору та стягнення 85 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 у справі №918/703/25 та на додаткове рішення від 23.10.2025 у справі №918/703/25.

Листом №918/703/25/960/26 від 26.02.2026 року витребувано у Господарського суду Рівненської області матеріали справи №918/703/25.

06 березня 2026 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №918/703/25.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшла висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

З прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 у справі №918/703/25 та додаткове рішення від 23.10.2025 у справі №918/703/25, що діючими нормами ГПК України не передбачено.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 258 ГПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості одночасного перегляду в апеляційному порядку різних за своєю правовою природою процесуальних актів по одній справі. Натомість перегляд конкретного судового рішення має здійснюватися в окремому апеляційному провадженні на підставі окремо поданої апеляційної скарги.

Одночасне оскарження різних процесуальних документів суду першої інстанції, які є окремими самостійними об`єктами апеляційного оскарження в одній апеляційній скарзі перешкоджає їх одночасному розгляду в апеляційному порядку.

Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не містить підстав для повернення апеляційної скарги внаслідок об`єднання в ній вимог про скасування двох різних процесуальних документів суду першої інстанції, кожен з яких підлягає самостійному апеляційному оскарженню.

Окремі самостійні підстави для повернення апеляційної скарги встановлені частиною 5 статті 260 ГПК України, перелік яких є вичерпним і не передбачає такої підстави для повернення апеляційної скарги, як оскарження в одній апеляційній скарзі рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду.

Наслідком встановлення судом апеляційної інстанції порушення вимог статті 258 ГПК України щодо оформлення апеляційної скарги є залишення такої апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку на усунення визначених судом недоліків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.02.2020 року по справі №2/118.

Отже, виходячи з вимог зазначених норм ГПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг", подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі ст.174, п. 4 ч. 2 ст. 258 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" слід у строк, визначений цією ухвалою подати до апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків до якої долучити: окрему апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та окрему апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 оформлені з дотриманням приписів статті 258 ГПК України з доказами надіслання їх іншим сторонам у справі.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 подана засобами поштового зв`язку 23.02.2026.

Згідно ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 складений 06.10.2025 та додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 складений 28.10.2025.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" пропущені строки на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 складений 06.10.2025 та додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 встановлені приписами ч.1 ст 256 ГПК України.

Згідно ч.2 ст.256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що примірники рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 складений 06.10.2025 та додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" засобами поштового зв`язку на адресу: 33028, м.Рівне, вул.Казимира Любомирського, 4А. Вказана адреса місцезнаходження відповідача зазначена і у поданій останнім апеляційній скарзі.

Проте, вказані поштові відправлення повернулися до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), а також Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, зокрема, містяться висновки, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Згідно п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником одночасно з поданням апеляційної скарги подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 (вх №964/26).

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не отримувала позовної заяви з додатками засобами поштового зв`язку, оскільки з 08.03.2022 року по теперішній час перебуває за межами території України, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України для виїзду за кордон (додано до клопотання). Про наявність оскаржуваних судових рішень ТОВ «Імперія-консалтинг» дізналось 02 лютого 2026 року, після того як єдиний учасник Товариства з обмеженою відповідальністю - ОСОБА_1 зареєструвала ТОВ «Імперія-консалтинг» в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд», що підтверджується відповіддю з підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від 16.02.2026 (додано до клопотання).

Розглянувши наведені доводи скаржника суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зміст наведеної правової норми свідчить про те, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності поважних причин пропуску процесуального строку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання чи громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку із чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Наведене повністю узгоджується із правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі "Пелевін проти України", згідно з якою право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є такими, які об`єктивно унеможливили вчасне звернення із апеляційною скаргою.

Зокрема, 18 жовтня 2023 року введений в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", яким серед іншого було внесено зміни в Господарський процесуальний кодекс України.

За змістом статті 6 Господарського процесуального кодексу України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Згідно з ч.6 ст.6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до ч.7 ст.42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання апелянта на те, що єдиний учасник товариства ОСОБА_1 з 08.03.2022 перебуває за межами України та у зв`язку з цим не отримувала позовну заяву з додатками поштовим зв`язком, саме по собі не може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для своєчасного звернення з апеляційною скаргою. Перебування фізичної особи за межами території України не позбавляє її можливості здійснювати управління юридичною особою дистанційно, у тому числі шляхом використання електронних засобів зв`язку, електронного документообігу, залучення представників або уповноважених осіб.

Крім того, апелянтом не доведено, що зазначена обставина унеможливлювала належну організацію отримання кореспонденції за місцезнаходженням юридичної особи. Відповідно до законодавства юридична особа зобов`язана забезпечити належне функціонування свого місцезнаходження, зазначеного в державному реєстрі, а також отримання офіційної кореспонденції, що надсилається на її адресу. Невиконання такого обов`язку або неналежна організація внутрішньої діяльності юридичної особи не можуть визнаватися поважною причиною пропуску процесуального строку.

Крім того, твердження апелянта, що про наявність судових рішень у справі №918/703/25 товариству стало відомо лише 02.02.2026, після реєстрації в підсистемі «Електронний суд», не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, наведені апелянтом обставини фактично свідчать не про існування об`єктивних та непереборних перешкод для подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а про неналежну організацію діяльності самого товариства та відсутність належної процесуальної обачності з його боку.

Таким чином, об`єктивно непереборних, пов`язаних із дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для подання апеляційної скарги скаржником у строк, установлений законом, не наведено, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави, викладені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, є неповажними.

Згідно ч.3 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевказане, апелянту слід звернутись до суду з окремими заявами про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 в яких слід навести інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 174, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 - залишити без руху.

2. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія-консалтинг" усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подачі заяви про усунення недоліків до якої долучити:

- окрему апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та окрему апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 оформлені з дотриманням приписів статті 258 ГПК України з доказами надіслання їх іншим сторонам у справі;

- окремі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2025 у справі №918/703/25 в яких слід навести інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту. Якщо заяву про поновлення строку в якій повинні бути вказані інші поважні підстави для поновлення строку з посиланням на відповідні докази не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Гудак А.В.