ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 березня 2026 року Справа № 903/55/26

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Вокзальна компанія Акціонерного товариства Українська залізниця

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВРБУД

про стягнення 505 376, 81 грн.

Представники сторін:

від позивача: Коваль Вікторія Борисівна (поза межами приміщення суду);

від відповідача: не прибули;

Встановив: Акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Вокзальна компанія Акціонерного товариства Українська залізниця звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ВРБУД про стягнення 505 376, 81 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено умови договору підряду №УЗ/ВК-172/2025-Ю від 29.05.2025 в частині своєчасного виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою суду від 27.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28.08.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду від представника Філії Вокзальна компанія Акціонерного товариства Українська залізниця надійшла заява за вх. № 01-87/455/26, у якій просить суд здійснити розгляд справи з викликом та просить суд надати процесуальну можливість приймати участь в засіданнях в режимі відеоконференції з залученням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 30.01.2026 клопотання представника Філії Вокзальна компанія Акціонерного товариства Українська залізниця про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, судове засідання призначено на 16.02.2025.

В судовому засідання 16.02.2026 судом встановлено, що строк для подачі відзиву на позовну заяву у відповідача закінчується включно - 16.02.2026.

Ухвалою суду від 16.02.2026 відкладено судове засідання на 02.03.2026.

Відповідач, всупереч створеним судом відповідних умов та наданих строків, своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, відзиву на позов не подав, причин неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив, хоча про день на час розгляду справи в суді повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що надіслані відповідачу ухвали суду від 27.01.2026, від 30.01.2026 та від 16.02.2026 надісланні електронною поштою в електронний кабінет відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ВРБУД та відповідно до довідок Господарського суду Волинської області були доставлені до електронного кабінету 27.01.2026, 30.01.2026 та 19.02.2026 відповідно.

Присутня в судовому засіданні представник позивача з посиланнями на обставини, викладені у позовній заяві, а також на докази, долучені до справи, пред`явлені до відповідача позовні вимоги підтримала просить суд позов задоволити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

29.05.2025 між АТ Українська залізниця, філія Вокзальна компанія Акціонерного товариства Українська залізниця (замовник) та ТОВ ВРБУД (підрядник) укладено договір підряду №УЗ/ВК-172/2025-Ю.

Згідно умов договору замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик, власними силами та засобами виконати роботи по об`єкту виробничого підрозділу вокзал станції Ужгород філії Вокзальна компанія акціонерного товариства Українська залізниця: Капітальний ремонт безкоштовного туалету в будівлі головного вокзалу станції Чоп, пл. Героїв Майдану, 3, а замовник зобов`язується прийняти та оплачувати фактично виконані роботи в порядку та на умовах цього договору (п. 1.1). Вартість робіт є твердою, визначена на підставі договірної ціни та кошторисних розрахунків та складає 4 176 667,84 грн з ПДВ (п. 3.1). Виконання робіт здійснюється тільки на підставі наданої письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до приймання робіт (п. 4.2). Сторони домовились, що рознарядка замовника на виконання робіт направляється підряднику, зокрема шляхом направлення на електронну адресу підрядника (зазначену в цьому договорі) (п. 4.3).

Строк виконання робіт з дати отримання підрядником письмової рознарядки замовника, до 01.08.2025 (п. 4.6). Факт виконання та вартість виконаних робіт підтверджується підписаними сторонами актом №КБ-2в та довідкою №КБ-3 (п. 12.1).

У разі затримки виконання робіт та / або виконання робіт не в повному обсязі згідно з умовами договору, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від загальної ціни цього договору за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п. 14.2).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2025 включно. В частині проведення розрахунків та гарантійних зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 20.1).

Позивач зазначає, що станом на 01.09.2025 зобов`язання за договором з боку відповідача виконані не були у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення штрафних санкцій за період з 02.08.2025 по 01.09.2025.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.12.2025 у справі №903/871/25 ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРБУД» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 129 476,70 грн. пені, 292 366,74 грн. штрафу та 5 062,12 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього: 426 905,56 грн.

Станом на дату закінчення строку дії договору 31.12.2025 відповідач приступив до виконання зобов`язань за договором, проте зобов`язання не виконав, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення 505 376, 81 грн. пені за період з 02.09.2025 по 31.12.2025.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Згідно п. 14.2 договору підряду у разі затримки виконання робіт та / або виконання робіт не в повному обсязі згідно з умовами договору, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від загальної ціни цього договору за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Суд встановив, що рішенням Господарського суду Волинської області від 10.12.2025 у справі №903/871/25 ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРБУД» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 129 476,70 грн. пені за період з 02.08.2025 по 01.09.2025.

Враховуючи вище зазначене, приймаючи до уваги, що право стягнення пені обумовлене умовами договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в загальній сумі 505 376, 81 грн. за період з 02.09.2025 по 31.12.2025 у відповідності до ст. 549 ЦК України, п. 14.2 договору.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована підлягає до задоволення в сумі 505 376, 81 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, у зв`язку із задоволенням позову покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 126, 129, 219, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРБУД» (44101, Волинська область, селище Ратне, Ковельський район, вулиця Нова, будинок 6А, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, , номер банківського рахунку IBAN: № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/0159 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669) пеню у розмірі 505 376, 81 грн. та 6 064, 52 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення

складено 05.03.2026.

Суддя В. М. Дем`як