УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 914/3579/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 у справі

за позовом Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича

до Жидачівської міської ради

про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації № 158 від 12.03.2004 року,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронному суді надійшла касаційна скарга Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 (повний текст складено 19.01.2026) у справі № 914/3579/25.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2026 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням скаржникові строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржникові, для усунення зазначених в ній недоліків шляхом надання суду доказу сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 662,4 грн у передбаченому порядку, а також у зв`язку з тим, що касаційна скарга подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Вищевказану ухвалу про залишення касаційної скарги без руху вручено скаржнику шляхом її доставлення в електронний кабінет його представника, адвоката Віри Карпінець, 27.02.2026, що підтверджується довідкою Касаційного господарського суду про доставку документа.

09.03.2026 в електронному суді подана заява Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича про усунення недоліків касаційної скарги у справі № 914/3579/25, до якої додано копію квитанції про сплату 2662,40 грн судового збору, а також клопотання про продовження строку для реєстрації електронного кабінету скаржника через наявність технічних причин.

10.03.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича надійшла квитанція від 03.03.2026 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 662,4 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина перша статті 6 згаданого Закону).

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

З пункту 37. Інструкціїї вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу".

Пунктом 41. Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі № 914/1542/17, від 16.01.2019 у справі № 905/1057/18, від 10.05.2018 у справі № 613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 907/892/15, від 16.04.2018 у справі № 922/3137/17, від 20.04.2018 у справі № 910/12031/17, від 21.02.2019 у справі № 910/8880/18, від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18.

При цьому на веб - сайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях" (https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/) вказано, що у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати:

"*;101;22030102 (код класифікації доходів)____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір".

Додана до касаційної скарги платіжна квитанція про сплату судового збору у розмірі 2 662,4 грн не може бути визнано доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 914/3579/25, оскільки в призначенні платежу зазначено: «ФГ Мадараша Володимира Миколайовича. Судовий збір)».

Таким чином до касаційної скарги додано платіжну квитанцію, яка не містить обов`язкових реквізитів, а саме - номеру справи та дати судового акта, що оскаржується, у зв`язку з чим вона не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку, оскільки з неї не вбачається, яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором та у якій справі.

Щодо продовження строку на усунення недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що ухвалою від 27.02.2026 для усунення недоліків касаційної скарги встановлено максимальний десятиденний строк, передбачений ГПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому, за заявою учасника або з ініціативи суду може бути продовжений тільки строк, який встановлений саме судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою.

Водночас у випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд не наділений повноваженнями продовжити строк понад встановлений процесуальним законом строк (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16).

Так, у частині другій статті 174 ГПК України імперативно закріплений процесуальний строк на усунення недоліків заяви (скарги), що становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви (скарги) без руху. При цьому, зазначений строк є строком, встановленим законом, відповідно не може бути продовженим судом відповідно до частини другої статті 119 ГПК України, оскільки його максимальна (гранична) межа визначена Законом - ГПК України, а може бути поновленим судом лише за заявою учасника, якщо суд визнає причини його пропуску поважними. Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Подібні висновки Верховного Суду викладені, зокрема у постановах від 08.02.2023 у справі № 908/2087/21, від 05.10.2023 у справі № 907/20/23, від 29.02.2024 у справі № 914/2450/22 (914/2413/23), від 21.10.2024 у справі №923/1188/21).

Отже наданий Судом ухвалою від 27.02.2026 максимальний десятиденний строк на усунення недоліків касаційної скарги не може бути продовжений, що, відповідно, унеможливлює задоволення клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки недоліки касаційної скарги Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 у справі № 914/3579/25 не усунуто у визначений частиною другою статті 174 ГПК України десятиденний строк з дня вручення ухвали, вона вважається неподаною, а касаційна скарга підлягають поверненню.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 у справі № 914/3579/25 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ