Справа № 909/57/26
У Х В А Л А

03.03.2026 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС"

(провулок Джинчарадзе, буд. 8, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49040)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО"

(вул. В. Івасюка, буд. 62, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський район,

Івано-Франківська область,76020)

про стягнення заборгованість у розмірі 209 733, 92 гривень, з яких: 161 700, 00 гривень - основний борг, 37 321, 85 гривень - інфляційне збільшення, 10 712, 07 гривень - штрафні санкції,

за участі:

від позивача: Пашніна Анна Володимирівна (в режимі відеоконференції),

від відповідача: представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" про стягнення заборгованість у розмірі 209 733, 92 гривень, з яких: 161 700, 00 гривень - основний борг, 37 321, 85 гривень - інфляційне збільшення, 10 712, 07 гривень - штрафні санкції.

Ухвалою від 26.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 03.03.2026; запропонував відповідачу подати суду: в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

12.02.2026 за вх. № 2520/26 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" надійшов відзив на позовну заяву, до якого відповідачем долучено клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про призначення почеркознавчої експертизи та про виклик свідка.

03.03.2026 за вх. № 3775/26 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши подані клопотання, матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд встановив таке.

Щодо клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

За приписами статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

При цьому суд зауважує, що наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи у справі (аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/13556/18).

Також у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України.

Проаналізувавши викладені відповідачем мотиви призначення експертизи, суд дійшов висновку, що у клопотанні не наведено жодних обґрунтованих підстав для призначення судової експертизи. Саме лише заперечення факту підписання Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 04.08.2023 до Договору № 921-23-РО від 12.07.2023, а також заперечення факту належності відповідачу відбитку печатки на такому Акті, при відсутності належних доказів відповідного реагування (звернення до суду, до правоохоронних органів, повідомлення позивача про вчинення підробки документу тощо, що могло б викликати у суду сумніви у справжності підпису на договорі) не є достатньою підставою для призначення судової експертизи.

Так, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05.12.2018 у справі № 915/878/16 вказано, що встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

Так, згідно з Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.08.2023 виконавець здійснив роботи на користь замовника на суму 485 100, 00 гривень з ПДВ., що відповідає умовам пункту 2.1. договору.

Окрім того, позивачем було долучено до матеріалів справи податкові накладні:

- № 46 від 04.08.2023 відповідно до якої постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС", отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО", загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 404 250, 00 гривень, опис (номенклатура) товарів/послуг продавця: оцінка відповідності рухомого обладнання, що працює під тиском; періодичне інспектування, а саме цистерн для перевезення небезпечних вантажів (газів), в кількості 11 од., обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 336 875, 00 гривень, сума податку на додану вартість 67 375, 00 гривень;

- № 135 від 18.07.2023 відповідно до якої постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС", отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО", загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 80 850, 00 гривень, опис (номенклатура) товарів/послуг продавця: оцінка відповідності рухомого обладнання, що працює під тиском; періодичне інспектування, а саме цистерн для перевезення небезпечних вантажів (газів), в кількості 11 од., обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 67 375, 00 гривень, сума податку на додану вартість 13 475, 00 гривень.

Згідно із пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У Постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2022 по справі № 922/2115/19 зазначено, що податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Також, в матеріалах справи наявні платіжні інструкції про часткову оплату відповідачем виконаних позивачем робіт, а саме: № 17602 від 24.08.2023 на суму 80 850, 00 гривень; № 17603 від 24.08.2023 на суму 80 850, 00 гривень; № 18808 від 11.09.2023 на суму 80 850, 00 гривень, які були проведені відповідачем після підписання Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 04.08.2023 до Договору № 921-23-РО від 12.07.2023. Що свідчить про часткове виконання договору відповідачем.

Отже, беручи до уваги наявні у справі докази, проаналізувавши правовідносини, що склалися між сторонами з урахуванням предмета та підстав позову, враховуючи відсутність потреби у спеціальних знаннях у сфері почеркознавства для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової почеркознавчої експертизи у справі.

Щодо клопотання відповідача про виклик свідків.

Так, відповідач, для з`ясування обставин виконання умов договору та підписання акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), просить суд викликати в судове засідання та допитати в якості свідка директора Північно-Східного АТП ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 66 Господарського процесуального кодексу України, свідком може бути будь-яка дієздатна фізична особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин.

Згідно із частиною 1 статті 87 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Приписами статті 88 Господарського процесуального кодексу України визначено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з`явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання. В ухвалі про виклик свідка суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Враховуючи викладені вище положення процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що свідок може бути викликаний для допиту лише у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам у справі. Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення судом питання про виклик свідка є дослідження викладених свідком у заяві обставин, які мають значення для справи. При цьому, неподання стороною до суду заяви свідка виключає можливість встановлення судом вказаних обставин, а, отже, має наслідком відсутність правових підстав для виклику особи, якою не було викладено свої показання письмово, для її допиту у судовому засіданні. Приписами Господарського процесуального кодексу України не передбачено повноважень суду щодо покладення на особу, якою не було викладено свої пояснення у заяві свідка, обов`язку з`явитись у судове засідання для надання пояснень щодо обставин, які входять до предмета доказування.

Позиція Господарського суду із даного питання відповідає висновкам, наведеним у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 по справі № 918/36/19 та у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 910/2122/19, відповідно до яких передумовою для виклику свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутня заява свідка - директора Північно-Східного АТП Яковини Ігоря Олександровича, яка б відповідала вимогам статті 88 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім цього, згідно із частиною 2 статті 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виклику та допиту у судовому засіданні директора Північно-Східного АТП Яковину Ігоря Олексаендровича, а відтак у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" про виклик свідка слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно із частинами 1, 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами частини 4 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення, або про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частиною 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, подані докази, судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа № 909/57/26 є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а тому у суду відсутні підстави для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та задоволення означеного клопотання відповідача

Водночас, суд звертає увагу на те, що процесуальні права учасників справи не обмежується у спрощеному позовному провадженні, а тому відповідач жодним чином не позбавлений такого права під час розгляду справи № 909/57/26 в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку для подання відповіді на відзив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" подало до суду відповідь на відзив, в якому просило суд поновити процесуальний строк на подання відповіді на відзив.

Згідно із частинами 1, 4 статті 166 Господарського процесуального кодексу України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до частин 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вказує Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 (висновок щодо застосування норм права), пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення. Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Зазначене вище клопотання позивача суд вважає обґрунтованим, визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання відповіді на відзив та, керуючись статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, поновлює позивачу строк для подання відповіді на відзив, приймає її до розгляду й долучає до матеріалів справи.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини 5 статті 13 ГПК України).

Частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу визначено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

З метою повного, об`єктивного встановлення обставин справи, господарський суд вважає за необхідне відкласти судове засідання.

Керуючись статтями 12, 99, 234 - 235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" про призначення почеркознавчої експертизи відмовити.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ТРАНС АГРО" про виклик свідків відмовити.

4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" про поновлення строку для подання відповіді на відзив на позов задовольнити.

5. Поновити позивачу процесуальний строк для надання відповіді на відзив на позов та прийняти відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС, що подана у справі № 909/57/26.

6. Відкласти розгляд справи по суті на 09.04.2026 об 15:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Грушевського, буд. 32, м. Івано-Франківськ, 76018, зал судових засідань № 7.

7. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини 3 статті 196 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

8. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до частини 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

9. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/, а також ознайомитись з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

10. Ухвала набирає законної сили 03.03.2026 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

11. Повний текст ухвали складено - 05.03.2026.

Суддя В. В. Михайлишин