ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"13" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/1579/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. розглянувши заяву (вх. №6314/26) Товариства з обмеженою відповідальністю „КОМБИНАТ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого документа та по справі № 916/1579/18:
про стягнення 4 505 597,50 грн.
з підстав відшкодування втраченої вигоди
В судове засіданні представники сторін не з`явились.
02.08.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю „КОМБИНАТ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „ОДЕСЬКА ТЕЦ про стягнення 4 505 597,50 грн., з підстав відшкодування втраченої вигоди.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 року по справі №916/1579/18 вказаний позов задоволено повністю, а саме суд вирішив:

«Стягнути з Публічного акціонерного товариства „ОДЕСЬКА ТЕЦ (код 05471158, 65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „КОМБИНАТ (код 01564236, 65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1): 4505597 гривень 50 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди; 67583 гривень 96коп. судового збору та 65000 гривень витрат на підготовку експертного висновку.»

30.11.2018 року Рішення набрало законної сили та суд видав відповідний наказ.

23.02.2026р. через систему «Електронний суд» суд отримав заяву (вх. №6314/26) Товариства з обмеженою відповідальністю „КОМБИНАТ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого документа та по справі № 916/1579/18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 року розгляд заяви призначено на 05" березня 2026 р. о 16:30 про що повідомлено сторін.

27.02.2026 року суд отримав від АТ „ОДЕСЬКА ТЕЦ (вх. № 7080/26) заперечення на заяву просить суд у задоволені заяви відмовити.

Правова позиція заявника (стягувача).

Так, ТОВ „КОМБИНАТ просить суд:

- поновити ТОВ «КОМБИНАТ» строк для пред`явлення до виконання наказу про примусове виконання рішення у справі № 916/1579/18, виданого Господарським судом Одеської області 30 листопада 2018 року на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06 листопада 2018 року у справі № 916/1579/18 про стягнення з ПАТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» на користь ТОВ «КОМБИНАТ» 4 505 597 грн. 50 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди, 67583 грн. 96 коп. судового збору та 65 000 грн. витрат на підготовку експертного висновку, з моменту набрання законної сили ухвалою суду про його поновлення.

- видати дублікат наказу про примусове виконання рішення у справі № 916/1579/18 виданого Господарським судом Одеської області 30 листопада 2018 року на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06 листопада 2018 року у справі № 916/1579/18 про стягнення з ПАТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» на користь ТОВ «КОМБИНАТ» 4 505 597 грн. 50 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди, 67583 грн. 96 коп. судового збору та 65 000 грн. витрат на підготовку експертного висновку;

Заява обґрунтована тим, що оскільки оригінал наказу про примусове виконання рішення було втрачено під час його пересилання до виконавчої служби, в результаті чого заявник з поважних причин пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є всі правові підстави для видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому, Стягувач (заявник) довгий час не знало про стан розгляду направленої ним заяви про примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 30 листопада 2018 року у цій справі і на його адресу не надходили будь-які документи виконавчого провадження, зокрема постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, заявник зазначає наступне (пряма цитата): «Більш того, у відведений стягувачу згідно закону трирічний строк на пред`явлення спірного наказу до виконання на території України з 11 березня 2020 року були запроваджені фактичні та юридичні обмеження, пов`язані з карантинними заходами, розпочаті на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19». Також з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, введено режим воєнного стану, який діє і на цей час. З початком введення в Україні воєнного стану робота автоматизованої системи виконавчого провадження була зупинена. У зв`язку з введенням воєнного стану 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» згідно з положеннями якого, Розділ III Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, в якому, з урахуванням змін, введених Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-IX зазначено, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.»

Правова позиція відповідача (боржника).

Так, АТ „ОДЕСЬКА ТЕЦ просить суд: відмовити ТОВ «Комбинат» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така позиція обґрунтована тим, що строк пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області №916/1579/18 від 30.11.2018 р. про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 р. сплив 30.11.2021 р, а докази переривання зазначеного строку відсутні, оскільки наказ Господарського суду Одеської області №916/1579/18 від 30.11.2018 р. про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2018 р. заявником до виконання не пред`являвся, а Господарським судом Одеської області не приймалося рішення про відстрочку або розстрочку виконання рішення від 06.11.2018 р. №916/1579/18.

Висновки суду.

Пунктом 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З огляду на наведені приписи ГПК України, суд вважає за доцільне з початку розглянути питання поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу про примусове виконання рішення суду у справі № 916/1579/18, а вже за наслідками розгляду заяви ТОВ «КОМБИНАТ» в цій частині, вирішити питання щодо видачі дублікату вказаного наказу, оскільки, як вбачається, дублікат наказу може бути виданий судом, якщо не закінчився строк пред`явлення такого наказу до виконання.

Так, відповідно ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України закріплений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 9 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Крім того, суд враховує сталу судову практику Верховного суду щодо оцінки судом поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме:

- правова позиція Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, відображена у Постанові від 05.05.2018 року по справі № 917/1431/14:

"18. Суд зазначає, що питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, тобто, наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

19. При цьому, визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання."

- правова позиція у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 р. у справі №2а-12192/09/0470:

"Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання."

Також із судової практики поважними причинами для поновлення строку визнаються обставини на які стягувачі об`єктивно не могли вплинути. Так, у справі № 607/21808/13-ц суди встановили, що стягувач пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, оскільки судом першої інстанції при оформленні та видачі виконавчих листів порушено норми Інструкції з діловодства та Закону України «Про виконавче провадження», стягувач не отримав виконавчих листів, тобто фактично не мав можливості вимагати виконання судового рішення, а у справі № 2а-12192/09/0470 суди дійшли висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено не з вини заявника, оскільки стягувач своєчасно звертався до окружного адміністративного суду з відповідною заявою, проте через те, що адміністративна справа перебувала на розгляді у Вищому адміністративному суді України, суд своєчасно не видав виконавчий лист.

З огляду на викладене, суд робить такий висновок: поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення відповідної дії у встановлений строк, при цьому суд має враховувати з якої дати стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання, а на заявника покладається обов`язок надання суду належних та допустимих доказів поважності пропуску такого строку.

Так, згідно ч. 1, 2, п.1 ч. 4, 5 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як було зазначено, наказ про примусове виконання рішення суду по цій справі було видано Господарським судом Одеської області та направлено стягувачу в день набрання Рішенням суду законної сили - 30.11.2018р., а тому строк на пред`явлення наказу до виконання сплинув 01.12.2021 року.

Як свідчить поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, вказаний наказ було отримано стягувачем - 06.12.2018 року (т. 2 а.с. 157).

В якості доказів вчасного звернення, тобто до 01.12.2021 року, з вказаним наказом до виконання ТОВ «Комбинат» надає суду квитанцію кур`єрської служби доставки № 3619, вказавши при цьому, що стягувач направив наказ по цій справі до виконання на адресу Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі - 01.11.2021р.

Проте, суд критично оцінює такий доказ, оскільки квитанція кур`єрської служби доставки № 3619 від 01.11.2021 р. не містить доказів, які б засвідчували факт направлення заявником до виконавчої служби саме оригіналу наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/1579/18 від 30.11.2018 р.

Так, в графі «опис вкладення» вказаної квитанції зазначено: «Заява про примусове виконання рішення суду», тобто відсутні відомості, за якими суд може однозначно та безспірно ідентифікувати чи містила така відправка оригінал наказу та по якій саме справі.

Отже, за наявними матеріалами справи, у суду не має підстав вважати, що 01.11.2021 року перервався три річний строк на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 30.11.2018 року по справі № 916/1579/18, оскільки належних доказів звернення з цим наказом до виконання до спливу такого строку стягувач суду не надав.

Суд також відхиляє всі посилання стягувача на карантині заходи, розпочаті на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає будь-якого переривання або продовження строку на пред`явлення наказу на виконання із вказаної підстави. При цьому, сам наказ було отримано стягувачем ще 06.12.2018 року, а де-які обмеження у зв`язку із коронавірусом COVID-19 почали діяти в Україні з 12.03.2020 року.

Також безпідставним є посилання стягувача на військовий стан, як на підставу переривання строку на пред`явлення наказу до виконання, оскільки, як є загальновідомо, військовий стан в Україні почав діяти з 24.02.2022 року, а строк на пред`явлення наказу по цій справі до виконання сплинув ще 01.12.2021 року, тобто за ТРИ місяці до введення військового стану.

Отже, з огляду на чинні положення ГПК України та наведену сталу судову практику, суд має виснувати наступне:

- стягувач по цій справі мав об`єктивну можливість пред`явити наказ до виконання з 06.12.2018 року, тобто із встановленої судом дати отримання наказу до 01.12.2021 року.

- належних та допустимих доказів звернення із наказом по цій справі до виконання в межах вказаного трирічного строку матеріали справи не містять;

- будь-якого обґрунтування наявності поважних причин пропуску такого строку в період з 06.12.2018 року (дати отримання наказу) по 01.12.2021 року (закінчення строку на пред`явлення наказу до виконання) заявник суду не надав;

- посилання стягувача на карантині обмеження у зв`язку із коронавірусом COVID-19 та військовий стан безпідставні.

Крім того, суд також звертає увагу на об`єктивну поведінку самого стягувача - ТОВ «Комбинат».

Так, ТОВ «КОМБИНАТ» зазначає, що виконавчий документ було втрачено ще в листопаді 2021 р., при цьому ТОВ «Комбинат» (пряма цитата): «довгий час не знало про стан розгляду направленої ним заяви про примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 30 листопада 2018 року у цій справі і на його адресу не надходили будь-які документи виконавчого провадження, зокрема постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.»

Тобто, у заявника до 24.12.2025 р. (дата адвокатського запиту) не виникало питань щодо відсутності будь-яких даних про відкриття виконавчого провадження, хід виконавчого провадження тощо, жодного запиту з цього приводу до виконавчої служби заявником не направлялось, а в подальшому, заявник - не вчинив жодних дій для з`ясування обставин та причин не направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження, або відмови у відкритті виконавчого провадження, не зробив жодного запиту до ВДВС як з цього питання, так і питання стану пред`явлення до виконання судового наказу.

В своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Такої правової позиції дотримується також Верховний Суд, зокрема у постанові від 14.02.2018 року у справі №910/33054/15.

Таким чином, викладені заявником обставини не можуть бути причиною поновлення строку пред`явлення наказу до виконання, оскільки не визнаються судом поважними, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „КОМБИНАТ в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 916/1579/18.

Отже, враховуючи, що строк для пред`явлення виконавчого документа по цій справі сплив та суд відмовляє у його поновлені - суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дублікату наказу.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 19.4 Розділу ХІ

"Перехідні положення",

ст. 329, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви (вх. №6314/26) Товариства з обмеженою відповідальністю „КОМБИНАТ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого документа та по справі №916/1579/18 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 13.03.2026р.

та може бути оскаржена в порядку ст.253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин