ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/261/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Бура Д.А.

за участю представників сторін:

від позивачів: не прибули

від відповідача: не прибув

за участю представника третьої особи: Сачок А.В.

за участю прокурора : Тарасюк В.С. (посвідчення №071188 від 01.03.23)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Новоград-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивачів - Дочірнього підприємства "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння .

Зміст позовних вимог та заперечень.

Прокурор звернувся з позовом про витребування з власності Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" у власність Дочірнього підприємства "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради 10 земельних ділянок загальною площею 260,8618 га з кадастровими номерами:

:03:000:0041 площею 1,8271 га; :01:000:0039 площею 185,025 га;

:03:000:0039 площею 24,1337 га; :03:000:0042 площею 1,1338 га;

:03:000:0043 площею 7,8979 га, :03:000:0044 площею 3,0278 га;

:06:000:0091 площею 4,5589 га; :01:000:0051 площею 12,3299 га;

:06:000:0093 площею 6,6736 га;:06:000:0094 площею 14,2541 га.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що ПОСП "Зоря", на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №14-34.0016, виданого колективу власників паїв ПКСП"Зоря" 07.12.1995, після виготовлення та затвердження земельно-технічної документації на земельні ділянки, що розташовані на території Степанівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєструвала право приватної власності на землі, які перебували у постійному користуванні ДП "Ємільчинський Лісгосп АПК", загальною площею 238,1494 га, при цьому змінивши їх цільове призначення із земель лісового фонду на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Уточнивши позовні вимоги прокурор просить витребувати вказані земельні ділянки на користь Житомирської обласної ради (а.с.201 т.1).

У письмових поясненнях ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради позов прокурора вважає обгрунтованим, оскільки правонаступництво прав та обов`язків з ПКСП "Зоря" у ПОСП "ЗОРЯ" не відбулося (а.с.244).

У відзиві на позовну заяву Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Зоря" позов не визнало, а пояснення третьої особи просить відхилити. Заперечення грунтуються на тому, що у 2000-них роках ПКСП "Зоря" було перереєстроване у ПОСП "ЗОРЯ", яке є його правонаступником; у разі реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства, як і ідентифікаційний код (а.с.167 т.2).

У відповіді на відзив Новоград-Волинська окружна прокуратура, зазначила, що помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства, але така помилка не є підставою правонаступництва ; зборами власників сертифікатів на земельні частки (паї) реформованого ПКСП "Зоря", які оформлено протоколом від 18.03.2005, вирішено затвердити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого ПКСП "Зоря", яким передбачена площа, що підлягає розпаюванню - 1773,13 га; актом обстеження земельних угідь реформованого ПКСП "Зоря", затвердженого рішенням загальних зборів власників 25.10.2004, вирішено передати до земель запасу сільської ради земельні ділянки площею 700,24 га сільськогосподарський угідь (а.с.185 т.2). (а.с.185 т.2).

У запереченнях на відповідь на відзив Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Зоря", зазначає, що 03.03.2000 ПКСП "Зоря" було реорганізовано шляхом перетворення у ПОСП "Зоря", у зв`язку з чим до відповідача як до правонаступника ПКСП "Зоря" перейшли усі його права та обов`язки, та ідентифікаційний код; припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення юридичної особи допускається у випадку, коли припинення такої особи виключає правонаступництво; у разі реорганізації підприємства до правонаступника переходить право користування земельною ділянкою (а.с.192 т.2).

Заявою від 06.12.2023 Новоград-Волинська окружна прокуратура змінила предмет спору (а.с.230 т.2), просить: витребувати з незаконного володіння Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" у власність Житомирської обласної ради вказані вище земельні ділянки; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на вказані земельні ділянки припинивши право власності ПОСП"Зоря" та всі права, зареєстровані на вказані земельні ділянки; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок.

Уточнивши правові підстави позову (а.с.15 т.3) Новоград-Волинська окружна прокуратура, зазначила, що чинне законодавство забороняє органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади передавати в приватну власність ліси та землю відповідного цільового призначення поза складом угідь селянських, фермерських та інших господарств; ПОСП "Зоря" знаючи про відсутність підстав для правонаступництва ПКСП"Зоря", поза волею власника спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення, набуло право приватної власності на них зі зміною цільового призначення ; нормами чинного законодавства не передбачено автоматичного набуття права приватної власності на земельні ділянки, які перебували у колективній власності, тому ПОСП"Зоря" не могло набути права приватної власності на спірні землі.

Заявою від 19.01.2026 Новоград-Волинська окружна прокуратура змінила предмет позову , доповнивши вимоги (а.с.159 т.3) та просить:

1. Витребувати з власності Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" у власність Житомирської обласної ради наступні земельні ділянки:

:03:000:0041 площею 1,8271 га; :03:000:0039 площею 24,1337 га;

:03:000:0042 площею 1,1338 га; :03:000:0043 площею 7,8979 га;

:03:000:0044 площею 3,0278 га; :06:000:0091 площею 4,5589 га;

:06:000:0093 площею 6,6736 га; :06:000:0094 площею 14,2541 га.

2. Витребувати з незаконного володіння приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :

- :01:000:0039 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 158,0322 га;

- :01:000:0039 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 20,8599 га;

- :01:000:0051 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 11,7249 га;

- :01:000:0051 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 0,5472 га на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Ємільчинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, відповідно до схеми взаємного розташування земельних ділянок, наведено у висновку судового експерта Свістунова І.С., зробленого за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025 (рисунок 27), каталогу координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок та викопіювання, наданих сертифікованим інженером - землевпорядником Черненком В.О.

3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на вказані земельні ділянки, припинивши право власності ПОСП "Зоря" та всі права, зареєстровані на вказані земельні ділянки.

4. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію вказаних земельних ділянок.

Рух справи

02.05.2022 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 03.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.06.2022; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Дочірнє підприємство "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради.

23.06.2022 до суду надійшли письмові пояснення від ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (а.с.244 т.1).

Ухвалою від 02.08.2022 суд призначив судову земельно-технічну експертизу з метою встановлення обставин щодо накладення спірних земельних ділянок на земельні ділянки, які передані в постійне користування ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (а.с.70 т.2).

18.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПОСП "Зоря" (а.с.167 т.2).

05.09.2022 до суду надійшла відповідь на відзив від Новоград-Волинської окружної прокуратури (а.с.185 т.2).

08.09.2022 до суду надійшла відповідь на відзив від Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" (а.с.192 т.2).

08.12.2023 до суду надійшла заява про зміну предмету позову від Новоград-Волинської окружної прокуратури (а.с.230 т.2).

Ухвалою суду від 02.08.2022 призначена експертиза, провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 02.12.2025 провадження у справі поновлено.

10.10.2025 до суду надійшла заява про уточнення правових підстав позову від Новоград-Волинської окружної прокуратури (а.с.15 т.3).

02.12.2025 до суду надійшов Висновок експерта №Т502/11-2025 від 26.11.25 (а.с.29 т.3).

02.12.2025 суд поновив провадження у справі (а.с.97 т.3).

19.01.2026 до суду надійшла заява про зміну предмету позову від Новоград-Волинської окружної прокуратури (а.с.159 т.3).

За приписами ст.46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Подальший розгляд справи здійснюється з врахуванням останньої заяви про зміну предмету позову.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з врахуванням останньої заяви про зміну предмету позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав вимоги прокурора.

Позивачі та відповідач в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Встановлені судом обставини.

Рішенням Степанівської сільської ради народних депутатів від 03.10.1995 передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству "Зоря" земельні ділянки для сільськогосподарського використання загальною площею 2 682,0 га, у тому числі - 158,4 га земель загального користування (а.с.20 т.1).

На підставі вказаного рішення КСП "Зоря" отримало Державний акт на право колективної власності на землю від 07.12.1995 серії ЖТ №14-34.0016, у якому вказано, що ПКСП передається у колективну власність 2 682,0 га землі для сільськогосподарського використання. Цей державний акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №16 (а.с.15 т.1).

Згідно Статуту Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря", який прийнято на загальних зборах (протокол №1 від 11.04.1992), головою правління обрано Насінського Івана Гавриловича (а.с.56 т. 1).

03.03.2000 Ємільчинська районна державна адміністрація зареєструвала Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Зоря", а також затвердила Статут вказаного підприємства (а.с. 68,97 т.1).

Пунктом 1.1. статуту Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" (а.с. 68 т.1) передбачено, що вказане підприємство засноване за рішенням засновника, створене на базі власних землі та майна засновника та орендованих майна та землі в громадян України для виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва.

Згідно з п. 2.1. статуту, засновником підприємства є громадянин України ОСОБА_1 .

Пунктом 2.2. встановлено, що засновник одноособово здійснює право власності на майно та інші активи підприємства, у тому числі через призначених осіб.

Пунктом 4.4. статуту встановлено, що підприємство є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна Ємільчинського району Житомирської області.

Пунктом 5.2. статуту передбачено, що підприємство є власником: майна, земельних угідь, майнових та інших прав, переданих йому засновником; майна земельних угідь, коштів одержаних в результаті фінансово- господарської діяльності; інших майна, коштів та прав набутих на підставах, не заборонених чинним законодавством.

Пунктом 5.3. статуту визначено, що майно та земля, передані в оренду підприємству при реструктуризації КСП бувшими його членами знаходяться в строковому договірному платному сільськогосподарському користуванні і володінні.

Згідно з п. 6.2. статуту, статутний фонд формується за рахунок разової передачі засновником майна, що є його власністю і передане йому при ліквідації КСП "Зоря".

Пунктом 7.1. статуту передбачено, що підприємство в процесі своєї діяльності у відповідності до чинного законодавства використовує земельні угіддя передані йому засновником і орендовані землі членів реструктуризованого КСП та інших громадян України.

У пункті 7.2. статуту зазначено, що засновник передав підприємству земельні угіддя на умовах безстрокового платного користування, а члени КСП свої земельні паї - на умовах оренди.

Пунктом 7.3. статуту визначено, що підтверджуючими документами на право використання землі підприємством є земельні сертифікати, державні акти на право приватної власності на землі, а також договори оренди, які оформлені місцевими радами народних депутатів у встановленому чинним законодавством України порядку.

За п. 7.10. статуту передбачено, що відчуження земельних угідь, переданих підприємству проводиться виключно за персональною згодою їх власників або у судовому порядку.

Пунктом 12.6. статуту визначено, що земельні паї орендодавачам повертаються їх земельними сертифікатами на право приватної власності на землю.

Розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 19.04.2004 №130 надано дозвіл науково-впроваджувальній фірмі "Нові технології" на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), в тому числі реформованому Приватно-колективному сільськогосподарському підприємству "Зоря" у кількості 523 особи (а.с.48 т.1).

Відповідно до акта обстеження земельних угідь реформованого ПКСП "Зоря" встановлено, що на час обстеження земельних угідь ПКСП "Зоря" кількість сільськогосподарських угідь становить 2 523,60 га, в тому числі: ріллі - 1 806,0 га, сади - 13,7 га, сіножаті - 248,0 га, пасовища - 455,9 га. Геодезичні роботи по горизонтальній зйомці земельних масивів виконуватись на основі плану землекористування складеного в 1995 році державного акта на право колективної власності на землю ПКСП "Зоря" Степанівської сільської ради. Кількісний склад сільсьгосподарських угідь зазнав значних змін і зменшився на 700,24га, в тому числі площа сіножаті зменшилась на 164,51 га, площа пасовищ зменшилась на 261,08 га, площа ріллі зменшилась на 260,95 га. Загальна площа сільськогосподарських угідь, яка залишається до розподілу на земельні частки (паї), становить 1 800,75 га, з них: рілля 1 522,44 га, сіножаті 83,49 га, пасовища 194,82 га. Разом з тим, для ведення розрахунку грошової оцінки земель, - площу ріллі, де є агровиробнича група 1б та 218 зняти 3,94 га як малопродуктивні й непридатні дня обробітку. Внаслідок чого остаточну площу до розпаювання визначено брати 1796,81 га, з них: 1518,60 га ріллі, 83,49 га сінокосів, 194,82 га пасовищ (а.с.54,55 т.1).

Протоколом №1 зборів власників сертифікатів на право на земельну частку/пай/ реформованого ПКСП "Зоря" Степанівської сільської ради від 25.10.2004, погоджено список часток колишнього ПКСП "Зоря" в кількості 523 та матеріали обстеження реформованого ПКСП "Зоря", передавши 700,24 га с/г угідь до земель запасу, в тому числі 13,7 га саду; затверджено акт обстеження земельних угідь реформованого ПКСП "Зоря" із внесенням змін до земель запасу; узгоджено кінцеву експлікацію с/г угідь, які підлягають розпаюванню в натурі та видачі державних актів на земельну ділянку /пай/ 1796,81 га, з них: ріллі - 1518,50 га, сінокосів -83,49 га, пасовищ - 194,82 га (а.с.54 т.1).

Рішенням Степанівської сільської ради "Про затвердження рішення зборів уповноважених власників земельних часток /паїв/ реформованого ПКСП "Зоря" від 25.10.2004 за №1 "Про паювання земель та уточнення площі земель, що підлягають поділу на земельні частки /паї/", зокрема: затверджено акт обстеження та експлікацію земель колективної власності реформованого ПКСП "Зоря" с. Степанівка Ємільчинського району та рішення зборів уповноважених власників земельних часток /паїв/ колишнього КПСП "Зоря" від 18.10.2004; погоджено список земельних часток /паїв/ колишнього КПСП "Зоря" у кількості 523; погоджено передачу 13,7 га багаторічних насаджень - сад, 145,87 га сіножатей, 260,95 га ріллі, 261,08 га пасовищ до земель запасу сільської ради як непридатні для сільськогосподарського виробництва (а.с.54 т.1).

У матеріалах справи міститься технічна документація із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колишньої колективної власності реформованого ПКСП "Зоря" Степанівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 2005 року (а.с.46 т.1).

У вказаній технічній документації із землеустрою наявна пояснювальна записка (а.с.50 т.1), у якій зазначено:

- згідно з державним актом на право колективної власності на землю площа сільськогосподарських угідь реформованого ПКСП "Зоря" становила 2523,6 га (2682,0 га - 158,4 га землі загального користування, згідно з рішенням Степанівської сільської ради народних депутатів від 03.10.1995) в тому числі: ріллі - 1 806,00 га; сіножаті - 248,00 га; пасовища 455,90 га; сади - 13,70 га.

- При виконанні робіт науково-впроваджувальною фірмою "Нові технології" в рамках "Проекту підтримки приватизації землі в Україні" після обстеження та геодезичної зйомки угідь складений "Акт обстеження земельних угідь" даного господарства, згідно якого рекомендовано вилучити з розпаювання угіддя на загальній площі 700,24 га: ріллі - 260,95 га; сіножатей - 164,51 га; пасовищ - 261,08 га; багаторічні насадження сади - 13,7 га, як такі, що не використовуються в сільськогосподарському виробництві, і перевести їх до земель запасу. Ділянки ріллі площею 22,61 га - раніше надані паї.

- Ділянки ріллі площею 3,94 га передаються до земель запасу як малопродуктивні землі.

- Крім того, вилучена з сільськогосподарських угідь площа 23,68 га під проектування під`їзних шляхів: з ріллі - 19,90 га; з сіножатей - 0,81 га; з пасовищ - 2,97 га.

- Зміни в складі сільськогосподарських угідь, до розрахунку при розробці проекту землеустрою прийняті у таких площах:

рілля - 1806, 00 га - 22,61 га - 260,95 га - 3,94 та -19.90 га = 1498,60 га;

сіножаті - 248, 00 га - 164, 51 га - 0,81 га = 82,68 га;

пасовища - 455, 90 га - 261, 08 га - 2,97 га = 191,85 га.

Всього площа сільськогосподарських угідь становить 1 773,13 га.

Зборами власників сертифікатів на земельні частки (паї) реформованого ПКСП "Зоря", які оформлено протоколом від 18.03.2005, вирішено затвердити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого ПКСП "Зоря" Степанівської сільської ради, яким передбачена площа, що підлягає розпаюванню становить 1773,13 га та 523 громадяни, які мають право на земельну частку пай (а.с.52 т.1).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.112-121 т1), за Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Зоря" зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:03:000:0041 площею 1,8271 га; :01:000:0039 площею 185,025 га;

:03:000:0039 площею 24,1337 га; :03:000:0042 площею 1,1338 га;

:03:000:0043 площею 7,8979 га, :03:000:0044 площею 3,0278 га;

:06:000:0091 площею 4,5589 га; :01:000:0051 площею 12,3299 га;

:06:000:0093 площею 6,6736 га;:06:000:0094 площею 14,2541 га.

Підставою державної реєстрації є Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ЖТ №14-34.0016, виданий 07.12.1995, видавник: Степанівська сільська рада (а.с. 15 т.1).

На переконання прокуратури, набуття права приватної власності на вказані земельні ділянки ПОСП "Зоря" (відповідач) є незаконними, оскільки Державний акт на право колективної власності на землю серія та номер: ЖТ №14-34.0016 від 07.12.1995 виданий ПКСП "Зоря" та посвідчує право колективної власності членів колективного сільськогосподарського підприємства.

Висновки суду та норми права.

Стаття 14 Конституції України визначає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 №561-XII (в редакції від 22.06.1993, чинній на час видачі КСП "Зоря" державного акта на право колективної власності на землю серії ЖТ 14-34.0016 від 07.12.1995), власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Земельного кодексу України від 18.12.1990 №561-XII (в редакції від 22.06.1993, чинній на час видачі КСП "Зоря" державного акта на право колективної власності на землю серії ЖТ 14-34.0016 від 07.12.1995), земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю визначалися колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників (ч. 3 ст. 5 ЗК України).

Стаття 6 цього ЗК України визначала право приватної власності на землю лише громадян.

Згідно з ч.1 ст.60 ЗК України №561-XII, колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання.

Колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має розрахунковий та інші рахунки в установах банку і печатку із своїм найменуванням. Підприємства можуть на добровільних засадах об`єднуватися в спілки (об`єднання), бути засновниками акціонерних товариств, які діють на основі своїх статутів (ст.1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (у редакції, чинній від 21.01.1994).

Відповідно до ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Положення ч. 2, 3 ст.8 цього Закону встановлюють, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Статтею 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" унормовано, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України

Члену підприємства, який побажав вийти з його складу, земельна ділянка надається із земель сільськогосподарських угідь підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена підприємства (ч. 4 ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство").

З огляду на викладені норми права, можна дійти висновку, що хоча колективне сільськогосподарське підприємство і визначалося як суб`єкт права власності, за яким може бути зареєстровано майно, у тому числі шляхом отримання державного акта на землю, однак власниками, яким належить це майно, є його члени, а розпорядження таким майном здійснюють загальні збори членів підприємства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.07.2023 у справі №906/987/21.

Згідно з п.1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ № 720/95), сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств підлягають паюванню.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2 Указу № 720/95).

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації (пункти 5, 6 Указу № 720/95).

За вказаного, паювання земель сільськогосподарських підприємств як особливий порядок набуття у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення є способом приватизації цих ділянок членами таких підприємств, що узгоджується із змістом пункту 8 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Як передбачено ст. 1 цього Закону України № 899-IV (в редакції від 05.06.2003) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї (ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно з ч.4 ст.7 Законом України № 899-IV, із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), виключаються землі, що підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані: деградовані, малопродуктивні, техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації; заболочені землі; землі, на яких розташовані розвідані родовища корисних копалин загальнодержавного значення, запаси яких затверджені в установленому законодавством порядку; землі під полезахисними лісовими смугами; землі під водними об`єктами; землі під господарськими шляхами, прогонами, польовими дорогами, у тому числі запроектованими у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); землі, які відповідно до закону не можуть перебувати у приватній власності; землі під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна; землі, які передаються до запасу та резервного фонду; інші землі несільськогосподарського призначення.

У ст. 13 Закону України № 899-IV зазначено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" постановлено Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом, зокрема:

- забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних борів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями;

- сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань;

- запровадження обов`язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах.

Отже, землі колишнього КСП "Зоря" підлягли розпаюванню між його членами та могли бути передані лише в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

01.01.2019 набрав чинності Закон України № 2498-VIII від 10.07.2018 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", яким розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 21. Цим пунктом передбачено, що з дня набрання чинності Законом № 2498-VIII від 10.07.2018 землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу цього Закону переходять до комунальної власності.

За ч.1 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (в редакції, чинній від 01.01.2019), нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до положень ст.14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 01.01.2019 не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані (абзац 7 ст.14-1 цього Закону).

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом (абзац 8 ст.14-1 цього Закону).

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки (абзац 14 ст.14-1 цього Закону).

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року (абзац 16 ст.14-1 цього Закону).

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним (абзац 17 ст.14-1 цього Закону).

За вказаного, земельні ділянки колективних сільськогосподарських підприємств у випадку припинення колективного сільськогосподарського підприємства вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані та підлягають державній реєстрації за територіальними громадами на праві комунальної власності на підставі Закону України № 2498-VIII від 10.07.2018 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні".

Якщо до 01.01.2019 не прийнято рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, яке не було припинено як юридична особа, та за умови не передання земель в приватну власність, то до 01.01.2025 має бути здійснений розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок.

Згідно зі ст.37 Цивільного кодексу УРСР (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання); при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходять до новостворених юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст.34 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній до 01.01.2004), ліквідація та реорганізація яких (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з Державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства (ч. 1, 6 ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" ).

Верховний Суд у п. 6.19 постанови від 19.07.2023 у справі №906/987/21 дійшов висновку, що відповідно до ст.37 ЦК УРСР, ст.31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" розподіл між підприємствами-правонаступниками реорганізованого підприємства його майнових прав та зобов`язань оформлюється передавальним актом (балансом) - при злитті, приєднанні чи перетворенні підприємства. Правонаступник реорганізованого підприємства отримує за передавальним балансом його зобов`язання та майно під їх забезпечення.

У постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі №925/461/21 зроблено висновок про те, що автоматичного переходу об`єктів права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало; у контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (ст.7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"), натомість право приватної власності, в цьому випадку юридичної особи здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (ст.316-319 ЦК України (подібні висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №924/250/19).

Згідно Статуту ПКСП "Зоря" ОСОБА_1 був головою с/г підприємства (а.с.56-67 т.1)

ОСОБА_1 мав право на отримання державного акта на право власності на земельну частку /пай/ реформованого ПКСП "Зоря".

У пунктах п. 2.1., 2.2. статуту ПОСП "Зоря" у редакції 2000 року зазначено, що засновником підприємства є громадянин України ОСОБА_1 . Засновник одноособово здійснює право власності на майно та інші активи підприємства, у тому числі через призначених осіб. (а.с.68 т.1).

Відповідно до п. 4.4. цього статуту, підприємство є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна Ємільчинського району Житомирської області.

Однак у матеріалах справи немає відомостей щодо Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна, розгляд справи стосується земель Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря".

За п. 6.2. статуту, статутний фонд формується за рахунок разової передачі засновником майна, що є його власністю і передане йому при ліквідації КСП "Зоря". Перелік майна та його характеристика, зазначені у додатку №1, що є невід`ємною частиною цього статуту.

Встановити перелік майна при ліквідації КСП "Зоря", яке передано у статутний фонд Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" чи ОСОБА_1 неможливо, оскільки таких доказів не надано.

Відповідно до п. 10.3. статуту Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря", у разі злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення підприємства до новостворених підприємств, господарств і об`єднань переходять усі його майнові права та обов`язки згідно відповідних актів, рішень власників та балансів (а.с. 105 -110 т.1).

За вказаного, суд встановив, що при створенні ПОСП "Зоря" виникла юридична особа із новим складом його учасників, відмінним від того складу, який був у КСП "Зоря".

Велика Палата Верховного Суду у п. 7.33 постанови від 01.09.2020 у справі №907/29/19 зазначила, що навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Натомість згідно зі статутом ПОСГП "Зоря", єдиним засновником підприємства є ОСОБА_1 . Тобто перетворення з КСП "Зоря" у ПОСГП "Зоря" не відбулося, оскільки склад засновників (учасників) цих підприємств не співпадають.

Водночас у реєстраційній справі немає протоколу Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря", в якому учасники КСП зафіксували, що ПОСГП "Зоря" є правонаступником КСП "Зоря", а також відсутні відповідні акти та баланси, на підставі яких перейшли усі майнові права та обов`язки КСП до ПОСП у разі злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення підприємства до новоствореного підприємства.

Отже, матеріали справи не містять будь-яких належних і допустимих доказів щодо обставин передачі відповідачу спірного майна, а також будь-яких відомостей про власні землі засновника та підстави їх набуття.

Представник ПОСП "Зоря" у відзиві на позовну заяву наголошував, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПОСГП "Зоря" є юридичною особою з ідентифікаційним кодом 03743351, за яким раніше було зареєстровано КСП "Зоря", що підтверджує обставини правонаступництва.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21 червня 2024 року у справі №906/46/24 задоволено позов Керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ємільчинської селищної ради Звягельського району Житомирської області до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Вказане рішення залишено в силі Північно-західним апеляційним господарським судом та набрало законної сили.

Господарський суд Житомирської області під час розгляду справи №906/46/24 встановив, що реорганізація КСП "Зоря" шляхом перетворення у ПОСГП "Зоря" не відбулася.

Відповідно до ст.75 ч.4 ГПК України, Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, у 2000 році створено нове підприємство - ПОСП "Зоря", а не здійснено реорганізацію КСП "Зоря" шляхом перетворення.

Суд вказує, що навіть при наявності записів в статутах підприємств про те, що ПКСП "Зоря" є правонаступником ПОСП "Зоря", не може вважатись законною підставою для виникнення правонаступництва та не може бути підставою для реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки, що були частиною земель, які згідно державного акту належали на праві колективної власності на землю членам ПКСП "Зоря". Статут підприємства є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою для правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону. Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.

Крiм того, до розпаювання прийнято загальну площу сiльськогосподарських угідь реформованого КСП "Зоря" 2 523,6 га (2682,0 га - 158,4 га землі загального користування, згідно з рішенням Степанівської сільської ради народних депутатів від 03.10.1995). Із земель, переданих у колективну власність, вилучено земельні ділянки до земель запасу сільської ради площею: 700,24 га (як такі, що не використовуються в сільськогосподарському виробництві), 3,94 га (малопродуктивні землі), 23,68 га (вилучені під під`їзні шляхи). А ділянки ріллі площею 22,61 га - раніше надані паї. Отже, розпайованими між 523 особами є сiльськогосподарські угіддя площею 1773,13 га (2 523,6- 700,24 - 3,94 - 23,68 - 22,61).

Земельнi дiлянки, які власники передали до земель запасу Степанівської сільської ради (правонаступником якої є Ємільчинська селищна рада), та землі загального користування (158,4 га, площа визначена рішенням Степанівської сільської ради народних депутатів від 03.10.1995), паюванню та розподілу не підлягали, у колективній власностi не залишалися, вiдповiдно на вказані земельні дiлянки не могло бути зареєстровано право приватної власностi на підставі державного акта на право колективної власностi на землю.

Враховуючи викладене, у суду немає підстав вважати, що після розпаювання земель до ПОСГП "Зоря" перейшло право власності на земельні ділянки, які набуло КСП "Зоря" за державним актом на право колективної власності на землю серія ЖТ 14-34.0016 від 07.12.1995.

При цьому суд зазначає, що реєстрація за ПОСГП "Зоря" приватної форми власності на землю в результаті реформування КСП не передбачена нормами законодавства. Також не передбачено реєстрацію приватної форми власності на землю на підставі державного акта на право колективної власності на землю, що підтверджує неправомірність вчинення відповідачем зазначених дій.

Реєстрація приватної власності земельних ділянок свідчить про незаконне набуття такого права, та, відповідно, про незаконне позбавлення Ємільчинської територіальної громади (утвореної шляхом об`єднання, зокрема Степанівської сільської ради) здійснювати повноваження щодо таких земельних ділянок, з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", відповідно до ч.4 ст.7 якого, повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) надані сільським, селищним, міським радам.

За ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Як передбачено 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Під незаконним володінням розуміється фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави (володіння вкраденою річчю) або правова підстава якого відпала (минув термін дії договору найму), або правова підстава якого недійсна (володіння, установлене в результаті недійсного правочину).

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч.1). Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч.3).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Суд встановив, що землі КСП "Зоря" розпайовані між 523 його членами, які мали право (або їх спадкоємці) зареєструвати право приватної власності на отримані земельні ділянки.

ПОСП "Зоря" не могло набути право власності на землі КСП "Зоря", які належали йому на підставі державного акта на право колективної власності на землю від 07.12.1995 серія та номер ЖТ 14-34.0016.

Реєстрація права власності за ПОСП "Зоря" відбулася в порушення вимог земельного законодавства, що призвело до фактичного вибуття спірних земельних ділянок з володіння Степанівської сільської ради, правонаступником якої є Ємільчинська селищна рада, поза її волею.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин, і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі №907/452/20, від 05 вересня 2023 року у справі №910/2722/22, від 25 липня 2023 року у справі №914/106/22, від 27 червня 2023 року у справі №916/2851/17.

Отже, з урахуванням положень статті 387 Цивільного кодексу України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18 та постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №910/8298/21, від 25 липня 2023 року у справі №914/106/22.

Враховуючи, що ПОСП "Зоря" не могло набути право власності на землі КСП "Зоря", які належали останньому на підставі державного акта на право колективної власності на землю від 07.12.1995 серія та номер ЖТ 14-34.0016, у зв`язку з чим реєстрація права власності за ПОСП "Зоря" відбулася з порушенням вимог земельного законодавства, що призвело до фактичного вибуття спірних земельних ділянок з володіння Степанівської сільської ради, правонаступником якої є Ємільчинська селищна рада, поза її волею, суд робить висновок про недобросовісну поведінку відповідача, як набувача права приватної власності на спірні земельні ділянки.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що ПОСП "Зоря" неправомірно зареєструвало право приватної власностi на cпipнi земельнi дiлянки, що призвело до порушення інтересів держави в особі територіальної громади.

Суд вказує, що витребування спірних земельних ділянок, які незаконно вибули з комунальної власності спрямоване на досягнення легітимної мети захисту "суспільного інтересу", який полягає у відновленні законності, та у поверненні у власність територіальної громади комунального майна - земельних ділянок, яке відповідно до Конституції України належить народу та щодо яких законами України встановлено спеціальний режим набуття у власність, що не є непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, та не покладає на відповідачів надмірний індивідуальний тягар, з огляду на доведену незаконність і безпідставність вибуття земельних ділянок із комунальної власності, недоведеність факту правомірного набуття відповідачами права власності на земельні ділянки.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №5245- VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

Відповідно до ст.30 Лісового кодексу України обласні ради у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на відповідній території: забезпечують реалізацію державної політики у сфері лісових відносин; забезпечують виконання загальнодержавних і державних програм з охорони, захисту, використання та відтворення лісів і затверджують регіональні (місцеві) програми з цих питань; передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки на землях спільної власності відповідних територіальних громад, власності територіальних громад міст Києва і Севастополя та припиняють права користування ними; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок на землях спільної власності відповідних територіальних громад, власності територіальних громад міст Києва і Севастополя та припиняють права користування ними; вирішують інші питання у сфері лісових відносин відповідно до закону.

Згідно ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Відтак, у даному випадку захист інтересів держави в першу має здійснюватися Житомирською обласною радою, як суб`єктом, що здійснює від імені держави повноваження власника даних земель, а також управління ними.

Враховуючи наведене, окружною прокуратурою направлені повідомлення в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" листами від 26.01.2022 №54-84-421вих-22, 21.01.2022 №54-84-324вих22, від 26.01.2022 №54-84- 420вих22 на адресу Житомирської обласної ради та Головного управління Держгеокадасгру у Житомирській області, якими повідомлено про факт неправомірного набуття ПОСП "Зоря" прав власності на земельні ділянки та наявність підстав для вжиття заходів до поновлення інтересів держави шляхом пред`явлення відповідного позову.

З огляду на викладене, позовні вимоги про витребування спірних земельних ділянок не порушують §1 ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через дотримання принципу законності втручання у право власності, відповідності такого втручання суспільному інтересу, його пропорційності.

За викладеного, вимоги прокурора про витребування з власності Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" у власність Житомирської обласної ради земельних ділянок з кадастровими номерами:

:03:000:0041 площею 1,8271 га; :03:000:0039 площею 24,1337 га;

:03:000:0042 площею 1,1338 га;:03:000:0043 площею 7,8979 га;

:03:000:0044 площею 3,0278 га;:06:000:0091 площею 4,5589 га;

:06:000:0093 площею 6,6736 га;:06:000:0094 площею 14,2541 га., на підставі статей 387, 388 ЦК України суд вважає обґрунтованими, відповідно, позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про витребування з незаконного володіння приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :

- :01:000:0039 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 158,0322 га;

- :01:000:0039 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 20,8599 га;

- :01:000:0051 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 11,7249 га;

- :01:000:0051 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 0,5472 га на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Ємільчинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, відповідно до схеми взаємного розташування земельних ділянок, наведено у висновку судового експерта Свістунова І.С., зробленого за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025 (рисунок 27), каталогу координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок та викопіювання, наданих сертифікованим інженером - землевпорядником Черненком В.О.

Рішенням Степанівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 14 сесії XXII скликання, затверджено акт обстеження земельних угідь та погоджено передачу земельних ділянок загальною площею 700,24 га до земель запасу сільської ради.

Розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 24.02.2006 №59 передано ДП "Ємільчинський лісгосп АГІК" землі загальною площею 6392,4479 га, з яких 564,4561 га Степанівської сільської ради.

Розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 24.02.2006 №60 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж землекористування з виготовленням державних актів на право постійного користування землями лісового фонду ДП "Ємільчинський лісгосп АПК", посвідчено право постійного користування землями ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" на земельні ділянки лісового фонду площею 16 491,0116 га, з яких 1082,8561 га Степанівської сільської ради.

Таким чином ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" отримало з державної власності в постійне користування земельні ділянки лісогосподарського призначення, що в силу положень закону №5245-УІ від 06.09.12 вважаються землями комунальної власності.

Згідно статуту, затвердженого в новій редакції 23.08.2016 ДП "Ємільчинський лісгосп АПК", засноване Житомирським обласним комунальним підприємством "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради (надалі - Орган управління майном).

Пунктом 2.1. вищевказаного Статуту визначено, що підприємство створене з метою діяльності на промисловій основі у сфері організації та розвитку лісового господарства, охорони і захисту лісів, одержання прибутку від господарської діяльності підприємства.

Відповідно до пункту 5.2. Статуту Підприємство здійснює контроль за дотриманням Правил лісокористування і лісовідновлення; додержанням установленого порядку і правил ведення державного обліку лісів; використанням земель лісового фонду відповідно до їх цільового призначення і охороною цих земель.

Пунктом 6.1. даного Статуту серед іншого визначено, що управління Підприємством від імені територіальних громад сіл, селищ, міст області здійснюється Органом управління майном (Житомирською обласною радою) у встановленому ним порядку через засновника.

Ухвалою від 02.08.2022 суд призначив судову земельно-технічну експертизу з метою встановлення обставин щодо накладення спірних земельних ділянок на земельні ділянки, які передані в постійне користування ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (а.с.70 т.2).

З висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2025 №Т502/11-2025 (а.с.29 т.3), вбачається, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:000:0039 площею 185,025 га накладається на землі лісового фонду, а саме, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0033 (площею 381 га), що перебуває у постійному користуванні ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" та власності Житомирської обласної ради в межах площі накладання 178,8921 га (96,69%).

У свою чергу, спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:000:0051 площею 12,3299 га накладається на землі лісового фонду, а саме, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0033 (площею 381 га), що перебуває у постійному користуванні ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" та власності Житомирської обласної ради в межах площі накладання 12,2721 га (99,53%).

На запит прокурора сертифікованим інженером-землевпорядником Черненком В.О. надано каталоги координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0039 та :01:000:0051 на землі лісогосподарського призначення, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025, а також викопіювання з державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 078585.

Тобто, зазначеним висновком експерта та інформацією сертифікованого інженера-землевпорядника підтверджується, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0039 та :01:000:0051 частково, в межах, координатах та конфігурації їх накладання зазначеними вище площами, сформовані за рахунок земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 381 га, що перебуває у постійному користуванні ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" та власності Житомирської обласної ради.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від ЗО травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 23 листопада 2021 у справі №359/3373/16-ц.

Вказані вимоги підлягають задоволенню.

Щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на вказані земельні ділянки, припинивши право власності ПОСП "Зоря" та всі права, зареєстровані на вказані земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону.

Згідно з абз.абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини 7 статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Положення абз.абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» узгоджуються з нормами п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 14 цього Закону, згідно з якими розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі:

- скасування державної реєстрації земельної ділянки;

- набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ.

Отже, виходячи з системного аналізу змісту зазначених норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовим наслідком набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовуються державна реєстрація прав та державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, є закриття державним реєстратором відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке (закриття розділу) відбувається в разі неможливості повернення відповідних речових прав у стан, що існував до певної державної реєстрації, скасованої в судовому порядку, а саме: на користь попереднього набувача речового права, якщо існує запис про право такого набувача.

Отже, підставою скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є виключно судові рішення про: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 р. у справі № 914/1201/19, від 20.08.2020 р. у справі № 916/2464/19, від 14.07.2020 р. у справі № 910/8387/19).

Разом з тим, відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2022 р. у справі № 914/2350/18 (914/608/20), провадження № 12-83гс21 дійшла висновку про те, що «зважаючи на обставини цієї справи, які існували на момент звернення позивача з позовом та прийняття рішення судом першої інстанції, для захисту порушеного права власності позивача необхідно відновити становище, яке існувало до порушення. Вказане відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України. А оскільки порушення права власності позивача відбулося у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, заявлені ним позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, вимоги прокурора про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0041 площею 1,8271 га; :03:000:0039 площею 24,1337 га; :03:000:0042 площею 1,1338 га; :03:000:0043 площею 7,8979 га; :03:000:0044 площею 3,0278 га; :06:000:0091 площею 4,5589 га; :06:000:0093 площею 6,6736 га; :06:000:0094 площею 14,2541 га., припинивши право власності ПОСП "Зоря" та всі права, зареєстровані на вказані земельні ділянки підлягають задоволенню.

Щодо скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію вказаних земельних ділянок.

Статтею 1 Закону № 3613-VI Про Державний земельний кадастр передбачено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

У статті 16 Закону № 3613-VI передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Частинами першою, другою, десятою, одинадцятою статті 24 Закону № 3613-VI передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; - ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 3613-VI поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Вказана вимога є похідною від вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав ПОСП "Зоря" на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0041 площею 1,8271 га; :03:000:0039 площею 24,1337 га; :03:000:0042 площею 1,1338 га; :03:000:0043 площею 7,8979 га; :03:000:0044 площею 3,0278 га; :06:000:0091 площею 4,5589 га; :06:000:0093 площею 6,6736 га; :06:000:0094 площею 14,2541 га., яка задоволена судом, тому вона також підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129,236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Витребувати з власності Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Зоря" (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) у власність Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельні ділянки з кадастровими номерами:

:03:000:0041 площею 1,8271 га;

:03:000:0039 площею 24,1337 га;

:03:000:0042 площею 1,1338 га;

:03:000:0043 площею 7,8979 га;

:03:000:0044 площею 3,0278 га;

:06:000:0091 площею 4,5589 га;

:06:000:0093 площею 6,6736 га;

:06:000:0094 площею 14,2541 га.

3. Витребувати з незаконного володіння приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0039 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 158,0322 га на землі лісогосподарського призначення, перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Ємільчинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, відповідно до схеми взаємного розташування земельних ділянок, наведено у висновку судового експерта Свістунова І.С., зробленого за результатами проведення судової земельно-технічно експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025 (рисунок 27), каталогу координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок та викопіювання, наданих сертифікованим інженером-земле впорядником Черненком В.О.

4. Витребувати з незаконного володіння приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирсько області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0039 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 20,8599 га на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Ємільчинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, відповідно до схеми взаємного розташування земельних ділянок, наведено у висновку судового експерта Свістунова І.С., зробленого за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025 (рисунок 27), каталогу координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок та викопіювання, наданих сертифікованим інженером-землевпорядником Черненком В.О.

5.Витребувати з незаконного володіння приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0051 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 11,7249 га на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Ємільчинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, відповідно до схеми взаємного розташування земельних ділянок, наведено у висновку судового експерта Свістунова І.С., зробленого за результатами проведення судово земельно-технічно експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025 (рисунок 27), каталогу координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок та викопіювання, наданих сертифікованим інженером- землевпорядником Черненком В.О.

6. Витребувати з незаконного володіння приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0051 в межах, координатах та конфігурації її накладення площею 0,5472 га на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Ємільчинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, відповідно до схеми взаємного розташування земельних ділянок, наведено у висновку судового експерта Свістунова І.С., зробленого за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2025 № Т502/11-2025 (рисунок 27), каталогу координат кутів поворотних точок перетину земельних ділянок та викопіювання, наданих сертифікованим інженером-землевпорядником Черненком В.О.

7. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0041 площею 1,8271 га; :03:000:0039 площею 24,1337 га; :03:000:0042 площею 1,1338 га; :03:000:0043 площею 7,8979 га; :03:000:0044 площею 3,0278 га; :06:000:0091 площею 4,5589 га; :06:000:0093 площею 6,6736 га; :06:000:0094 площею 14,2541 га., припинивши право власності ПОСП "Зоря" (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) та всі права, зареєстровані на вказані земельні ділянки.

8. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0041 площею 1,8271 га; :03:000:0039 площею 24,1337 га; :03:000:0042 площею 1,1338 га; :03:000:0043 площею 7,8979 га; :03:000:0044 площею 3,0278 га; :06:000:0091 площею 4,5589 га; :06:000:0093 площею 6,6736 га; :06:000:0094 площею 14,2541 га.

9. Стягнути з приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зоря» (11214, село Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, м.Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, 11, ) - 66511,01 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.03.26

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- учасникам до ЕК