ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" березня 2026 р. Справа № 911/3848/25

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши матеріали зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» № 06/03/2026-2 від 06.03.2026 до Державного підприємства «Медичні закупівлі України» про визнання недійсним пункту договору у справі

за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»

про стягнення 10426594,74 грн,

за участю представників

позивача: Шпінь В.І. - представник (адвокат) за довіреністю № 72 від 29.12.2025;

відповідача: не з`явився,

встановив:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України» (далі - позивач, ДП «Медзакупівлі України») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» (далі - відповідач, ТОВ «Автоспецпром») про стягнення неустойки за порушення строків поставки товару за договором про закупівлю № 09/525-12/2021 від 28.12.2021 у розмірі 10426594,74 грн, з яких: 5838892,94 грн штрафу та 4587701,80 грн пені.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження.

Зокрема, ухвалою від 02.03.2026 строк підготовчого провадження продовжено до 09.03.2026, в підготовчому засіданні 02.03.2026 оголошено перерву до 09.03.2026.

Через підсистему «Електронний суд» 06.03.2026 від ТОВ «Автоспецпром» надійшла зустрічна позовна заява № 06/03/2026-2 від 06.03.2026 до ДП «Медзакупівлі України» про визнання недійсним пункту 5 додаткової угоди № 3 від 23.08.2022 до Договору про закупівлю № 09/525-12/2021 від 28.12.2021, укладеного між ДП «Медзакупівлі України» та ТОВ «Автоспецром».

У прохальній частині зустрічного позову відповідач виклав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідач посилається на те, що через наявність ряду об`єктивних обставин ТОВ «Автоспецпром» не мало можливості своєчасно підготувати та подати зустрічну позовну заяву.

Відповідач стверджує, що у період з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026, з 07.02.2026 по 10.02.2026 представник відповідача - адвокат Поцелов А.О. хворів та перебував на лікарняному. На підтвердження зазначених обставин відповідач долучив копії довідок з електронної системи охорони здоров`я (медичних висновків про тимчасову непрацездатність), витяги з особистого кабінету Пенсійного фонду України.

Відповідач зауважує, що адвокат Поцелов А.О. є єдиним представником відповідача за первісним позовом у цій справі, єдиний міг би належним чином підготувати зустрічний позов і з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію в контексті незаконності пункту 5 вказаної вище додаткової угоди.

Крім того, за твердженнями відповідача, мають місце й інші обставини, які істотно вплинули на строки подачі зустрічної позовної заяви.

Через наслідки ворожих атак на енергооб`єкти за рішенням Укренерго в м. Києві були застосовані аварійні відключення світла на досить тривалий час. Через запроваджені аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа Інтернет, державні реєстри, а також підсистема «Електронний суд».

Таким чином, представник відповідача стверджує, що не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг, зокрема, завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему «Електронний суд», що, як наслідок, призвело до пропущення строку.

Відповідач зауважує, що з урахуванням всіх вище перелічених непереборних обставин, не допущено тривалого зволікання та у максимально стислі терміни підготовлено та направлено зустрічну позовну заяву.

Відповідач зазначає, що оскільки процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви пропущено з причин, обумовлених перебуванням на лікарняному єдиного представника відповідача, через масовані ракетні обстріли та у зв`язку з відключеннями світла, з метою належної реалізації свого права на судовий захист законних інтересів, а також уникнення надмірного формалізму та неправомірного обмеження доступу до суду, відповідач просить суд врахувати незначний пропуск строку, поважність причин такого пропуску та прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду.

Присутній у підготовчому засіданні 09.03.2026 представник позивача усно заперечив проти прийняття зустрічного позову.

Розглянувши матеріали зустрічного позову разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви відповідачу із таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами статті 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Отже відповідач вправі реалізувати право на пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву з одночасним додержанням вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно із частиною восьмою статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою від 24.12.2025 про відкриття провадження у справі № 911/3848/25 суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За приписами статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Повідомлення про доставлення копії судового рішення (ухвали від 24.12.2025 про відкриття провадження у справі № 911/3848/25) до електронного кабінету ТОВ «Автоспецпром» суд отримав 24.12.2025. За таких обставин відповідач мав право подати відзив на позовну заяву та, відповідно, пред`явити зустрічний позов до 08.01.2026.

Як свідчать матеріали справи, відповідач скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву та подав такий відзив вчасно - 08.01.2026, про що свідчить дата формування документа в системі «Електронний суд». Натомість зустрічний позов подано лише 06.03.2026, тобто після спливу строку, визначеного частиною першою статті 180 ГПК України.

Як зазначено вище, ТОВ «Автоспецпром» заявило клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, в обґрунтування якого відповідач посилається на тимчасову непрацездатність свого представника - адвоката Поцелова А.О., наявність масованих ракетних обстрілів території України та застосування аварійних відключень електроенергії у місті Києві, що, на думку відповідача, унеможливило своєчасне подання зустрічної позовної заяви.

Згідно із частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Правовий контекст наведеної норми свідчить про те, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було порушено заявником, чи є ця причина поважною та чи підлягає він поновленню.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 915/43/22.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22 виснувала, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суд вважає, що такі не можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку у розумінні статті 119 ГПК України.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач подав відзив на позовну заяву 08.01.2026, тобто у межах встановленого судом строку. Отже на момент спливу процесуального строку відповідач мав можливість реалізувати своє процесуальне право на подання процесуальних документів до суду, у тому числі й зустрічної позовної заяви.

Посилання відповідача на тимчасову непрацездатність його представника суд також оцінює критично, оскільки надані медичні висновки свідчать про перебування адвоката на лікарняному у періоди з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026 та з 07.02.2026 по 10.02.2026, тобто вже після спливу процесуального строку на подання зустрічного позову.

Крім того, сама по собі обставина перебування представника сторони на лікарняному не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, оскільки учасник справи не позбавлений можливості забезпечити належне представництво своїх інтересів іншим представником або відповідно до статті 56 ГПК України здійснювати процесуальне представництво юридичної особи в порядку самопредставництва, оскільки в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти її керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважена діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Щодо посилань відповідача на масовані ракетні атаки та пов`язані з ними аварійні відключення електроенергії у місті Києві, суд зазначає, що наведені обставини мають загальний характер і самі по собі не свідчать про існування об`єктивно непереборних перешкод для подання зустрічної позовної заяви саме у межах встановленого процесуального строку.

При цьому відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичну неможливість подання зустрічної позовної заяви у період до 08.01.2026, а також не обґрунтував причин подання такої заяви лише 06.03.2026, тобто майже через два місяці після спливу відповідного строку.

Суд також враховує, що спірні правовідносини між сторонами не є новими для відповідача. Як убачається з матеріалів справи, у 2024 році вже мали місце аналогічні судові спори, пов`язані з виконанням, у тому числі договору про закупівлю № 09/525-12/2021 від 28.12.2021 та додаткової угоди № 3 від 23.08.2022, за позовами прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України до ТОВ «Автоспецпром», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ДП «Медзакупівлі України».

Отже відповідач був обізнаний із характером спірних правовідносин, змістом відповідних договірних умов та потенційними підставами для їх оскарження, що також свідчить про відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення із зустрічним позовом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявності об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливили подання зустрічної позовної заяви у встановлений процесуальний строк, а наведені доводи свідчать лише про суб`єктивні труднощі у підготовці відповідного процесуального документа.

За таких обставин підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви суд не вбачає.

Згідно із частиною сьомою статті 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Частиною шостою статті 180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Додатково суд зазначає, що відмова у поновленні пропущеного процесуального строку у цьому випадку не свідчить про прояв надмірного формалізму та не створює перешкод у реалізації відповідачем права на доступ до правосуддя.

Встановлення та дотримання процесуальних строків є складовою принципу правової визначеності та спрямоване на забезпечення ефективного, своєчасного та справедливого розгляду справи судом. Натомість поновлення процесуальних строків є виключенням із загального правила та допускається лише за наявності об`єктивних і непереборних обставин, належним чином підтверджених учасником справи.

За таких обставин застосування судом процесуальних норм щодо наслідків пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви є реалізацією вимог процесуального закону та не позбавляє відповідача можливості захищати свої права та інтереси в інший передбачений законом спосіб, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним самостійним позовом в загальному порядку.

Керуючись статтями 119, 180, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» зустрічну позовну заяву № 06/03/2026-2 від 06.03.2026 разом із доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України, і може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.03.2026.

Суддя О.В. Щоткін