УХВАЛА

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/15159/24

За заявоюДержавного підприємства "Гарантований покупець"
провідстрочення виконання рішення
у справі№ 910/15159/24
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БІОГАЗ-УКРАЇНА»
доДержавного підприємства "Гарантований покупець"
простягнення 12 426 588,31 грн

Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Панасюк Ю.М.

Представники сторін:
від позивача: від відповідача (заявника):Плецька Ю.В.; Курдюмов М.М.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15159/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОГАЗ-УКРАЇНА» (далі також - позивач, ТОВ «БІОГАЗ-УКРАЇНА») до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі також - відповідач, ДП "Гарантований покупець") про стягнення заборгованості у загальному розмірі 12 426 588,31 грн, з яких: 10 290 505,25 грн основного боргу; 520 272,56 грн сума 3% річних; 1 615 810,50 грн сума інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025, позов задоволено частково та стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "БІОГАЗ-УКРАЇНА" заборгованість у розмірі 10 290 505,25 грн, 3 % річних у розмірі 519 318,37 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 480 653, 83 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 147 485,71 грн. В іншій частині позову відмовлено.

05.01.2026 Господарським судом міста Києва на виконання вказаного рішення видано наказ.

До суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" 06.02.2026 надійшла заява про відстрочення виконання рішення від 15.05.2025.

Суд призначив заяву до розгляду в судовому засіданні 05.03.2026.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 05.03.2026 проти відстрочення виконання рішення заперечував та надав усні пояснення.

Натомість, представник відповідача (заявника) безпосередньо в судовому засіданні 05.03.2026 наполягав на задоволенні заяви та надав усні пояснення на доведення своїх вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд прийшов до висновку, що заява Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення № 16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20.07.2004р. Європейського суду з прав людини "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 та яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Разом з тим, частиною 1 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Як вбачається із доводів заявника, з урахуванням специфіки спірних правовідносин, фінансового стану Гарантованого покупця, характеру його діяльності, існують підстави для відстрочення виконання рішення.

Безпосередньо в судовому засіданні 05.03.2026 за участі представників сторін було надано оцінку Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 30.09.2024 відповідача.

Крім того, було досліджено й відомості, що наведені в Довідці щодо заборгованості ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ГП «Гарантований покупець» за послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел згідно з договором від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01 станом на кінець дня 31.12.2025 на суму 15 667 млрд грн.

Судом також враховано, що відповідно до встановленого Законом України «Про ринок електричної енергії» спеціального порядку розрахунків за електричну енергію, продану виробниками за «зеленим» тарифом, повна та своєчасна оплата електричної енергії продавцям за «зеленим» тарифом пов`язана зі своєчасним надходженням коштів на рахунок Гарантованого покупця від Оператора системи передачі (НЕК «Укренерго»), при цьому в обсягах, що забезпечують повну оплату розміру вартості Послуги, яка затверджена постановою НКРЕКП.

Таким чином, обсяг виконання зобов`язання Гарантованого покупця з оплати відпущеної електроенергії виробникам за «зеленим» тарифом ставиться Законом в залежність від виконання зазначених спеціальних обов`язків НЕК «Укренерго».

В період воєнного стану Гарантований покупець бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури. Разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, Гарантований покупець здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом до 31.05.2024, включно по 2,64 грн за 1 кВт/год, а з 01.06.2024 - 4,32 грн за 1 кВт/год.

Більше того, як вбачається з наявних у справі доказів, відповідач вже сплатив позивачу на виконання рішення заборгованість у розмірі 1 251 842,74 грн. Тобто, відповідач не ухиляється від виконання рішення суду, а відстрочення виконання рішення у даній справі не порушуватиме прав та інтересів позивача та сприятиме нормальному здійсненню господарської діяльності відповідачем до повного виконання рішення у даній справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

З огляду на викладені норми вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, і лише у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може відстрочити таке виконання.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки (розстрочки) без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відстрочення виконання рішення у даній справі для відповідача буде в інтересах обох сторін, оскільки забезпечить надходження коштів на рахунки боржника та можливість погашення боргу у даній справі.

За таких обставин, заява Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. ст. 120, 232-235, ч. 5 ст. 233, ст.ст. 234, 255, 331, 342 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/15159/24 на строк один рік з моменту ухвалення рішення до 15.05.2026.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.03.2026

Суддя Ю.О. Підченко