ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа №907/1274/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді (судді-доповідача) Прядко О.В.,

суддів: Кравчук Н.М., Рима Т.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оксі Банк" від 29.01.2026 (вх. № 01-05/262/26 від 29.01.2026)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2026 (повну ухвалу складено і підписано 19.01.2026, суддя Сисин С.В.) про зупинення провадження

у справі № 907/1274/25

за позовом Акціонерного товариства "Оксі Банк", м. Львів,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноватор Груп", м. Хуст, Хустський р-н, Закарпатська обл.,

до відповідача 2: ОСОБА_1 , м. Українка, Обухівський р-н, Київська обл.,

про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 15.01.2026 у справі №907/1274/25 задовольнив клопотання представника відповідача 2 ОСОБА_1 адвоката Божко Дар`ї Олександрівни від 14.01.2026 про зупинення провадження у справі № 907/1274/25 (зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/261/26 від 14.01.2026); зупинив провадження у справі № 907/1274/25 до припинення перебування відповідача 2 ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, врахував, що з 24.02.2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура та інші військові формування були переведені на воєнний стан, а також взяв до уваги факт проходження відповідачем 2 військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі відповідача 2 як військовослужбовця щодо продовження розгляду справи.

Також суд першої інстанції встановив, що обмеження у адвоката Божко Д.О. на представництво інтересів відповідача 2 відсутні, представник відповідача 2 вправі ініціювати перед судом від імені свого довірителя ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, тим більше, враховуючи перебування відповідача 2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

До Західного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "Оксі Банк" від 29.01.2026 (вх. № 01-05/262/26 від 29.01.2026), у якій скаржник просить поновити пропущений строк для звернення з апеляційною скаргою та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2026 у справі № 907/1274/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказує на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині порядку та підстав зупинення провадження у справі, стороною в якій є військовослужбовець, мобілізований до ЗСУ. Скаржник, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, вважає, що у даному випадку суд першої інстанції неправомірно зупинив провадження у справі, оскільки не встановив саме особисту думку військовослужбовця, який є стороною у справі, про його бажання продовжувати розгляд справи чи бажання зупинити провадження. Відповідач 2 до місцевого господарського суду заяву про зупинення провадження у справі особисто не надсилав, із такою заявою звернувся його представник, який, у свою чергу, участь у судовому засіданні не брав, будь-яких пояснень щодо позиції відповідача 2 не надавав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026, апеляційну скаргу у справі № 907/1274/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Прядко О.В., суддів: Кравчук Н.М., Рима Т.Я.

Суд апеляційної інстанції ухвалою від 02.02.2026 у справі № 907/1274/25 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оксі Банк" від 29.01.2026 на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2026 у справі № 907/1274/25, апеляційну скаргу призначив до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалу суду доставлено до електронних кабінетів сторін та їх представників 03.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т. 2, а.с.50-54) та свідчить про належне повідомлення учасників про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 907/1274/25 надійшли до апеляційного господарського суду 11.02.2026.

03.03.2026 до Західного апеляційного господарського суду від відповідача 2 надійшли письмові пояснення від 24.02.2026 в порядку ст. 42 ГПК України, у яких ОСОБА_1 просить прийняти та долучити їх до матеріалів справи, відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оксі Банк", а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2026 у справі № 907/1274/25 залишити без змін як постановлену з дотриманням норм матеріального та процесуального права, врахувавши те, що відповідач 2 перебуває на постійній військовій службі у Збройних Силах України, у зв`язку з чим позбавлений можливості особисто брати участь у судових засіданнях, особисто, а не через представника надавати пояснення у справах, подавати за своїм підписом документи у визначені законом процесуальні строки.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (ч. 1 ст. 273 ГПК України).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції під час ухвалення постанови. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання дотримання судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення ухвали про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом, в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

Стаття 227 ГПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Велика Палата Верховного Суду у п. 117 постанови від 12.11.2025 у справі № 754/947/22 виснувала, що під час застосування правил п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України та в п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ГПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людтини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже правила, визначені п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання "суд зобов`язаний" не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2025 у cправі № 904/4027/22.

Також у постанові від 12.02.2026 у cправі № 924/863/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду констатує, що за нинішньої редакції п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тож норма п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст. 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

Суд першої інстанції під час вирішення питання про зупинення провадження у справі № 907/1274/25 встановив, що відповідач 2 ОСОБА_1 з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України з 28.09.2025 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (зарахований до списків військової частини з 28.09.2025), що підтверджується довідкою №794 від 09.10.2025, відповідним записом у посвідченні офіцера НОМЕР_2 , виданому 04.11.2025, та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 28.09.2025 № 46 (т. 2, а.с.17-19).

Такі докази є належними та допустимими для підтвердження факту перебування особи на військовій службі в умовах воєнного стану.

Відтак, враховуючи, що з 24.02.2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура та інші військові формування були переведені на воєнний стан, а також беручи до уваги факт проходження відповідачем 2 військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі у розгляді справи, і відсутність беззастережної волі відповідача 2 як військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 907/1274/25 до припинення перебування відповідача 2 ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про зупинення провадження у справі № 907/1274/25 від 14.01.2026 було подано адвокатом Божко Дар`єю Олександрівною як представником відповідача 2 ОСОБА_1 . Повноваження адвоката Божко Дар`ї Олександрівни підтверджуються ордером АР № 1289289 від 13.01.2026, виданим на підставі договору про надання правничої допомоги від 13.01.20260, у якому зазначено, зокрема, що повноваження адвоката не обмежуються (т. 2, а.с. 16).

Згідно з ч. 1 ст. 61 ГПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб у суді (п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Підписання та/або подання скарг, заяв чи клопотань є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такий представник відповідача 2 вправі ініціювати перед судом від імені свого довірителя клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Колегія суддів у той же час зазначає, що наявність у сторони представника не усуває обов`язку суду застосувати імперативну норму про зупинення провадження, оскільки вона має спеціальний захисний характер і спрямована на забезпечення реалізації процесуальних прав військовослужбовців, які в умовах воєнного стану виконують конституційний обов`язок щодо захисту держави та об`єктивно можуть бути обмежені у можливості особисто брати участь у судовому процесі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2026 у справі № 907/1274/25 такою, що відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, та відхиляє доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, як такі, що не ґрунтується на нормах процесуального права і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, як і аргументи про неврахування висновків Верховного Суду під час застосування таких норм. Тому колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду - без змін.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, судовий збір за її подання, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оксі Банк" від 29.01.2026 (вх. № 01-05/262/26 від 29.01.2026) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2026 про зупинення провадження у справі № 907/1274/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 907/1274/25 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Прядко О.В.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Рим Т.Я.