ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/2630/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: Васільєв В.О.

від відповідача -1: Азаренков С.М.

від відповідача -2: Колток О.М.

від відповідача -3: Будник Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р.

(суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 16.10.2025 р.)

у справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Дніпропетровськгаз збут"

до відповідача-1:

Акціонерного товариства

"Оператор газорозподільної системи "Дпіпропетровськгаз"

до відповідача-2:

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Оператор газотранспортної систели України"

до відповідача-3:

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить: зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГA3" здійснити перерахунок обсягів переданого природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр- ДНІПГЗ від 30.09.2021 р. та Індивідуальним Договором № БГр-21/22-ДНШГЗ від 30.09.2021 р., зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу, за період з жовтня 2021 р. по квітень 2022 р.. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" безоплатно усунути недоліки товару ( природного газу ), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р. та Індивідуальним Договором № БГр-21/22-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р., зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу, за період з жовтня 2021 р. по квітень 2022 р.. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" безоплатно усунути недоліки товару ( природного газу ), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДНШГЗ від 30.09.2021 р. та Індивідуальним Договором № БГр-21/22-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р., зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу, за період з жовтня 2021 р. по квітень 2022 р..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2021 р. між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" було укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу та Індивідуальний договір, на виконання яких Позивачу було передано природний газ обсягом 665 171,490 тис. куб. м., за період з жовтня 2021р. по квітень 2022 р.. Позивач стверджує, що якість переданого газу не відповідала фізико-хімічним показникам, визначеним розділом ІІІ Кодексу газотранспортної системи, зокрема в частині параметру «температура точки роси за вологою», у зв`язку з чим Відповідачі зобов`язані безоплатно усунути недоліки товару шляхом перерахунку обсягів природного газу на підставі ст. ст. 673, 678 ЦК України.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/2630/23 в задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/2630/23 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що прийняте при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та з порушенням норм процесуального права. Позивач зазначає, що 30.09.2021 р. між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" було укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу та Індивідуальний договір, відповідно до яких фізико-хімічні показники газу повинні відповідати вимогам розділу ІІІ Кодексу ГТС. Аналогічні вимоги щодо якості газу містяться в Договорі транспортування природного газу № від 17.12.2019 р., укладеному між Позивачем та ТОВ "Оператор ГТС України", а також у Кодексі газорозподільних систем.

При цьому Скаржник зазначає, що проаналізувавши паспорти фізико-хімічних показників природного газу за період з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р. та звіти про недотримання параметрів якості, Позивач встановив невідповідність якості газу вимогам ФХП, визначених Кодексом ГТС, зокрема в частині дотримання параметру «температура точки роси за вологою». Апелянт стверджує, що ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" не виконало умови п. 2.3 Рамкового договору, а ТОВ "Оператор ГТС України" та АТ "Дніпропетровськгаз" порушили відповідно умови Договору транспортування та вимоги Кодексу ГТС і Кодексу ГРМ в частині якості природного газу.

Скаржник наголошує на тому, що АТ "Дніпропетровськгаз" як Оператор ГРМ відповідно до п. 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ зобов`язаний забезпечувати контроль якості фізико-хімічних характеристик природного газу та здійснювати перерахунок обсягів розподіленого/спожитого газу у разі підтвердження факту відхилення параметрів якості від вимог Кодексу. Саме за даними Оператора ГРМ визначався обсяг природного газу, розподіленого побутовим споживачам Позивача, який дорівнює обсягу газу, поставленого Відповідачем -3 за Рамковим та Індивідуальним договорами. Позивач вимагає не відшкодування компенсацій, а саме перерахунку обсягів розподіленого/спожитого газу, що безпосередньо вплине на обсяги переданого природного газу за договорами з Відповідачем -3.

Апелянт посилається на ч. 1 ст. 673 та ч. 1 ст. 678 ЦК України, відповідно до яких покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару. Зазначає, що в комерційних актах приймання-передачі природного газу відсутні відомості щодо передання газу, який відповідав би фізико-хімічним показникам, визначеним розділом ІІІ Кодексу ГТС.

Крім того, значну частину доводів апеляційної скарги присвячено питанню судової експертизи. Апелянт зазначає, що ухвалою від 01.08.2023 р. було призначено судову (комплексну) експертизу з визначенням трьох питань щодо відповідності якості газу вимогам Кодексу ГТС, впливу фактичного складу газу на його обсяг та визначення обсягу газу, що підлягає коригуванню. Ухвала про призначення експертизи була залишена в силі судом апеляційної інстанції. Для проведення експертизи експертною установою витребувались паспорти ФХП природного газу на точках входу в ГТС. Ухвалою від 02.04.2025 р. суд витребував у ТОВ "Оператор ГТС України" відповідні документи, проте Відповідач -2 надав паспорти ФХП на точках виходу з ГТС в ГРМ, а не на точках входу в ГТС, як того вимагала ухвала. Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр повідомив про неможливість проведення експертизи у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи показників якості газу на точці входу в ГТС, що підтверджує невиконання ТОВ "Оператор ГТС України" вимог ухвали суду. Позивач подав клопотання про повторне витребування доказів, яке ухвалою від 09.09.2025 р. було відхилено з мотивів того, що ГПК України не передбачає повторного витребування доказів. Апелянт зазначає, що ГПК України не містить і заборони на повторне витребування, а з аналізу судової практики вбачається, що суди неодноразово витребовують докази у разі їх ненадання. Після цього Позивач подав клопотання про застосування заходів процесуального примусу та тимчасове вилучення доказів відповідно до ст. ст. 81, 131, 132, 134 ГПК України, яке також не було задоволено.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції мав усі правові підстави для повторного витребування чи тимчасового вилучення доказів у ТОВ "Оператор ГТС України", направлення їх експертній установі для проведення експертизи і лише після отримання висновку експерта приймати рішення по суті. Натомість суд ухвалив рішення при наявності діючої ухвали про призначення експертизи, яка не була виконана через невиконання одним із Відповідачів вимог суду щодо надання доказів. Апелянт посилається на ст. 277 ГПК України та вважає, що допущені порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин та невідповідність висновків суду обставинам справи є достатніми підставами для скасування оскаржуваного рішення.

10.03.2026 р. від Скаржника надійшло клопотання про призначення у справі № 904/2630/23 судової ( комплексної ) експертизи, проведення якої доручити ДЕРЖАВНОМУ НАУКОВО-ДОСЛІДНОМУ ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОМУ ЦЕНТРУ МВС УКРАЇНИ із правом залучення, при необхідності, судових експертів та фахівців, які володіють необхідними знаннями в даній галузі ( у тому числі працівників інших установ ).

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти задоволення апеляційної скарги Позивача в повному обсязі та вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Відповідач -1 зазначає, що не є стороною Рамкового та Індивідуального договорів купівлі-продажу природного газу, а тому не може нести відповідальність за якість товару, який поставлявся за цими договорами. АТ "Дніпропетровськгаз" у спірний період отримувало природний газ на газорозподільних станціях у точках виходу з ГТС від ТОВ "Оператор ГТС", а паспорти ФХП складені саме ТОВ "Оператор ГТС" за результатами відбору проб на газорозподільних станціях, що знаходяться у його володінні.

Відповідач -1 наголошує, що ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" не є Споживачем природного газу в розумінні Кодексу ГРМ, а тому не може пред`являти вимоги до Оператора ГРМ, пов`язані з якістю газу. Споживачі не уповноважували Позивача на представництво їх інтересів перед Оператором ГРМ.

Відповідач -1 посилається на висновки Верховного Суду у постановах від 14.11.2019 р. у справі № 910/11739/18, від 20.01.2021 р. у справі № 910/4171/20, від 17.08.2021 р. у справі № 914/749/20, від 17.06.2025 р.у справі № 910/633/23, від 01.06.2025 р. у справі № 922/1683/23, згідно яких до правовідносин у сфері транспортування природного газу не підлягають застосуванню норми ст. 673 та ст. 678 ЦК України.

Щодо судової експертизи Відповідач -1 зазначає, що поставлені експерту запитання є запитаннями права, для вирішення яких не потрібні спеціальні знання, а коригування обсягів природного газу у випадку постачання газу неналежної якості чинним законодавством не передбачено.

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач -2 зазначає, що між ним та Позивачем наявні взаємовідносини з надання послуг транспортування за Договором № від 17.12.2019 р., укладеним у Типовій формі, а не відносини купівлі-продажу, тому посилання Позивача на ст. ст. 673, 678 ЦК України є хибним.

Відповідач -2 наголошує, що ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" не є оператором суміжних систем, оператором ГРМ, газовидобувним підприємством чи прямим споживачем, а є замовником-постачальником природного газу, тому не є тим учасником, з яким Оператор ГТС визначає ФХП або перед яким відповідає за якість газу. Відповідно до п. 10.1 Договору транспортування, у точках виходу Оператор ГТС відповідає перед Замовником, який є оператором ГРМ або прямим Споживачем. З моменту передачі газу до газорозподільної мережі відповідальним за якість є Оператор ГРМ. Відповідач -2 стверджує, що виконав вимоги ухвали від 02.04.2025 р., надавши паспорти ФХП природного газу по АТ "Дніпропетровськгаз" за спірний період, а в ухвалі суду не було визначено ідентифікуючих ознак точки входу в ГТС.

Відповідач -2 також зазначає, що Позивачу було достовірно відомо про зміст наданих документів, і Позивач не заперечував щодо направлення справи до експертної установи. Відповідач -2 вважає, що поставлені на вирішення експертизи питання є суто правовими, а проведення експертизи не має значення для результату розгляду справи, оскільки Позивач не є суб`єктом, який має право на компенсацію за передачу газу неналежної якості. Посилається на постанову Верховного Суду від 24.05.2023 р. у справі № 910/3232/22 щодо неможливості ретроспективної реєстрації на інформаційній платформі.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач -3 зазначає, що правовідносини між сторонами регулюються спеціальним законодавством Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ, Правилами постачання природного газу, якими встановлено інші наслідки передання товару неналежної якості, ніж передбачені ст. 678 ЦК України.

Відповідач -3 наголошує, що нормами законодавства не передбачено здійснення коригування обсягів переданого газу у випадку недотримання параметрів його якості; спеціальною відповідальністю є сплата додаткової плати або компенсації. Позивач не є Оператором ГТС, Оператором ГРМ або Споживачем, а тому не має права на отримання компенсації за недотримання параметрів якості.

Відповідач -3 також посилається на постанову Верховного Суду від 24.05.2023 р. у справі № 910/3232/22, згідно якої Кодекс ГТС не передбачає можливості здійснення ретроспективної реєстрації на інформаційній платформі Оператора ГТС на минулий період, а тому вимога про коригування переданого в минулому обсягу газу не може бути виконана. Відповідач-3 вважає, що Позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові. Щодо експертизи Відповідач-3 зазначає, що поставлені запитання є правовими, а коригування обсягів газу у спірних правовідносинах не може бути проведене.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.11.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Верхогляд Т.А..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/2630/23.

Матеріали справи № 904/2630/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2025 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/2630/23 залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 11.03.2026 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.12.2025 р. судове засідання у справі № 904/2630/23, призначене на 11.03.2026 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

У судовому засіданні 11.03.2026 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

30.09.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" підписано Рамковий Договір купівлі-продажу природного газу № 2 рд_БГр-ДНІПГЗ, відповідно до п. 1.1 якого цей Рамковий Договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини Сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується -"Індивідуальний Договір". Форма Індивідуального Договору наведена у Додатку -1, що є невід`ємною частиною Договору.

Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ в обсягах та у строки, що погоджені Сторонами у відповідному Індивідуальному Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені відповідним Індивідуальним Договором та цим Рамковим Договором (п. 1.4 Договору).

Загальна кількість природного газу, що передається Продавцем Покупцю на виконання цього Договору, дорівнює обсягу природного газу, що передається відповідно до умов Індивідуального Договору за цим Договором, та визначається на підставі Комерційних актів (п. 2.1 Договору).

За розрахункову одиницю переданого природного газу приймається один кубічний метр газу (куб. м), приведений до стандартних умов. Стандартними умовами є: тиск 760 мм рт.ст. (101,325 кПа) і температура - 20°С ( п. 2.2 Договору ).

Фізико-хімічні показники газу, який передається Покупцеві, повинні відповідати вимогам, визначеним розділом III Кодексу ГТС ( п. 2.3 Договору ).

Продавець передає Покупцеві природний газ у порядку та на умовах, визначених у Індивідуальному Договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором (п. 3.1 Договору).

Передача Договірного обсягу газу здійснюється протягом кожного Періоду поставки, узгодженого Сторонами в Індивідуальному Договорі ( п. 3.2 Договору ).

Після переходу права власності на природний газ Покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану із правом власності на природний газ (п. 3.4 Договору).

30.09.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" укладено Індивідуальний договір № БГр-21/22-ДНІПГЗ до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2 рд_БГр-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р.

Загальний період поставки з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р. (включно) ( п. 1 Договору ).

Сторони узгодили, що Договірний обсяг природного газу за Загальний період поставки, що передається на умовах Індивідуального Договору, складається з суми усіх Договірних Обсягів за кожний Період поставки, які формуються на підставі Додаткових угод, укладених відповідно до пункту 7 цього Індивідуального договору та Заявок Покупця про обсяг природного газу ( п. 2 Договору ).

Покупець зобов`язаний до 15-00 год. 20 числа місяця, що передує кожному Періоду поставки, повідомити Продавця про обсяг природного газу, який буде ним прийнятий від Продавця у відповідному Періоді поставки шляхом направлення Заявки про обсяг природного газу (Додаток 1 до Індивідуального Договору) (далі - Заявка) (п. 4 Договору).

Покупець зобов`язується надати Продавцю не пізніше ніж за 2 (два) банківські дні до початку Періоду поставки: Жовтень 2021, Листопад 2021, Грудень 2021, Січень 2022, Лютий 2022, Березень 2022, Квітень 2022, один з наступних видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за Індивідуальним Договором (п. 14 Договору).

17.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Газотранспортної системи України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" укладено договір № транспортування природного газу, за умовами якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні ( п. 2.1 Договору ).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи па підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника ( п. 2.2 Договору ).

Обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби ( п. 2.3 Договору ).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ( п. 2.4 Договору ).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, було встановлено, що передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання Сторонами Оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження / набуття природного газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. Право власності на природний газ переходить від Продавця до Покупця на ВТТ ( п. 3.3 Рамкового договору ).

Відповідно до п.п.3.9 та 3.10 Рамкового договору, після закінчення Періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-го числа місяця, наступного за Періодом поставки, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором, Продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою Комерційний акт та направляє на підпис Покупцю його скановану копію на електронну адресу Покупця, вказану у розділі 11 цього Договору. Комерційний акт вважається отриманим Покупцем в день направлення його Продавцем на електронну адресу Покупця, також Продавець надсилає на підпис Покупцю оригінали Комерційного акту у двох примірниках, підписані та скріплені печаткою Продавця на поштову адресу Покупця, вказану у розділі 11 цього Договору. Покупець підписує, скріплює печаткою (за наявності) отриману скановану копію Комерційного акту та направляє підписану ним скановану копію на електронну адресу Продавця, вказану у Розділі 11 цього Договору. Покупець також підписує оригінал отриманого від Продавця Комерційного акту та повертає один примірник підписаного Покупцем Комерційного акту Продавцю, не пізніше 12-го числа місяця, наступного за Періодом поставки на поштову адресу Продавця, вказану у розділі 11 цього Договору. Продаж природного газу здійснюється за Договірною ціною, що встановлюється між Продавцем та Покупцем на умовах Індивідуального Договору ( п. 4.2 Рамкового договору ).

Відповідно до Заявок ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут", сторонами було укладено додаткові угоди до Індивідуального договору, на підставі яких ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" було передано ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" за період з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р. природний газ обсягом 665 171,490 тис. куб. м. загальною вартістю 4 935 572 455,80 грн., що підтверджується підписаними ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" комерційними актами.

ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" не здійснив оплату переданого природного газу в повному обсязі. Заборгованість ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" за Рамковим договором складала 2 070 191 725,96 грн., що змусило ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звернутись з позовом від 28.04.2023 р. № 125/08-3767 до ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут".

Відповідно до позовної заяви правовими підставами позову, якими Позивач обґрунтовував свої вимоги є порушення відповідачами взятих на себе договірних зобов`язань та зобов`язань, визначених нормативно-правовими актами, в частині поставки природного газу належної якості.

У зв`язку з поставкою обсягів природного газу неналежної якості згідно укладених договорів поставки природного газу, до відносин яких застосовуються положення глави 54 ЦК України, Позивач вважав за необхідне скористатись своїм правом, визначеним ч.1 ст.678 ЦК України, шляхом зобов`язання безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р. та Індивідуальним Договором № БГр-21/22-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р., зазначених в комерційних актах приймання- передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що нормативно-правове регулювання правовідносин між сторонами здійснюється Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем та іншими спеціальними нормативно-правовими актами. Суд встановив, що правовідносини між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" є такими, що відбуваються на оптовому ринку купівлі-продажу природного газу, продаж та перехід права власності на газ відбувається у віртуальній торговій точці. Продавець у розумінні Кодексу ГТС не входить до кола осіб, відповідальних за якість газу, а Позивач є оптовим Покупцем та одночасно Продавцем газу споживачам. Суд зазначив, що ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" не є ні оператором суміжних систем, ні суб`єктом, безпосередньо підключеним до газотранспортної системи, ні споживачем у розумінні Кодексу ГРМ, а тому не є тим учасником взаємовідносин, з яким Оператор ГТС визначає ФХП природного газу або перед яким відповідає за якість переданого газу. Суд також зазначив, що ні нормами Кодексу ГТС, ні жодним іншим нормативно-правовим актом не передбачено усунення недоліків природного газу шляхом коригування в бік зменшення обсягів, а спеціальним законодавством встановлено інші наслідки передання товару неналежної якості (додаткова плата, компенсація), ніж ті, що передбачені ст. 678 ЦК України. Право на отримання додаткової плати та компенсації мають Оператор ГТС, Оператори ГРМ та Споживачі, до яких Позивач не належить.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Заяву Скаржника про призначення у справі № 904/2630/23 судової (комплексної ) експертизи, яка надійшла до апеляційного суду 10.03.2026 р., колегія суддів залишає без розгляду, з огляду на таке.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms") згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 р. та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 р.)».

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 р. у справі № 10/Б-921/1442/2013.

Відповідно до ч. 4 ст. 262 ГПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу, клопотаннь.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Заявами по суті справи в суді апеляційної інстанції є апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (ч. 2 ст. 118 ГПК України).

Згідно з положеннями ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що Позивач скористався своїм правом на подання апеляційної скарги, в якій викладено його аргументи та наведені всі його клопотання, серед яких не було клопотання про призначення у справі експертизи, апеляційний суд не визнавав необхідним одержувати від учасників справи, додаткові пояснення стосовно призначення у справі судової ( комплексної ) експертизи, відповідно сторони не мали можливість викласти свої пояснення у заявах по суті справи, передбачених для стадії апеляційного оскарження, а також подання відповідних пояснень поза межами строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Прийняття апеляційним судом заяви Позивача без встановлення й оцінки обов`язкових за ч. 3 ст. 269 ГПК України передумов, крім порушення відповідних процесуальних приписів, матиме наслідком недотримання принципів рівності учасників процесу і змагальності сторін, принципу правової визначеності в аспекті однозначності та передбачуваності.

Отже, при зверненні учасника справи із заявою до аапеляційного суду із порушенням строку встановленого ГПК України та ухвалою суду, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначеної заяви у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка її подає.

Допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що в ході апеляційного розгляду справи у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Предметом спору у цій справі є вимоги ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» про зобов`язання АТ «Дніпропетровськгаз», ТОВ «Оператор ГТС» та ГК «Нафтогаз Трейдинг», у відповідності до ст. ст. 673, 678 ЦК України, безоплатно усунути недоліки товару ( природного газу ), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого позивачу газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.

Підставою для подання позову стало те, що за доводами позивача ним встановлено невідповідність якості газу, переданого за Рамковим та Індивідуальним договором упродовж періоду з жовтня 2021 по квітень 2022 року, вимогам фізико-хімічних показників, визначених Кодексом ГТС. зокрема в частині дотримання параметру «температура точки роси за вологою».

Оскільки відповідальність за якість газу несуть відповідачі, які його продають / транспортують / розподіляють, ним заявлено вимоги про зобов`язання АТ "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГA3" здійснити перерахунок обсягів переданого природного газу та Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" безоплатно усунути недоліки товару шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого з жовтня 2021 року по квітень 2022 року природного газу.

Нормативно-правове регулювання правовідносин, що склались між сторонами у цій справі здійснюється Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом Газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), ЦК та ГК України.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України є Кодекс ГТС, дія якого поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ (п.п. 2, 3 Кодексу ГТС).

В пунктах 19-21 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» надано наступні визначення:

- Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

- Оптовий покупець - суб`єкт господарювання, який придбаває природний газ на підставі договору купівлі-продажу не для власного споживання.

- Оптовий продавець - суб`єкт господарювання, який реалізує природний газ оптовому покупцю або постачальнику на підставі договору купівлі-продажу.

Як зазначено вище, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" було укладено Рамковий Договір купівлі-продажу природного газу № 2 рд_БГр-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р. на виконання умов яких ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" було передано ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» за період з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р. природний газ обсягом 665 171,490 тис. куб. м. загальною вартістю 4 935 572 455,80 грн., що підтверджується підписаними між ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» комерційними актами.

Відповідно до п. 2.3 Рамкового договору, фізико-хімічні показники газу, який передається покупцеві, повинні відповідати вимогам визначеним розділом III Кодексу ГТС.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу III Кодексу ГТС відповідальним за якість газу є: 1) у точках входу (крім точок входу на міждержавному з`єднанні) - оператори суміжних систем, суміжні газовидобувні підприємства, які подають природний газ до газотранспортної системи в точці входу. У точках входу на міждержавному з`єднанні відповідальним є замовник послуг транспортування; 2) у точках виходу - оператор газотранспортної системи.

Згідно з п. 3.1. Рамкового договору, перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним договором.

Передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання сторонами оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в інформаційній платформі оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. У торгових сповіщеннях, зокрема, зазначається обсяг природного газу, що передається/приймається сторонами відповідно до індивідуального договору. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у ВТТ (п. 3.3. Рамкового договору).

Відповідно до п. 3.4. Рамкового договору, після переходу права власності на природний газ Покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.12. Рамкового договору передбачено, що після надання торгового сповіщення Продавець не несе відповідальність за подальше використання природного газу Покупцем.

Тобто, зобов`язання ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з передачі природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" є виконаними з моменту передачі права власності на природний газ у віртуальній торговій точці (ВТТ) та подальшу відповідальність за газ несе Покупець ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".

З огляду на те, що продаж та перехід права власності на природний газ відбувається у ВТТ, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не може нести відповідальність за якість отриманого споживачами природного газу.

Разом з тим, згідно абз. 19 п. 5 гл. 1 р. І Кодексу ГТС віртуальна торгова точка (віртуальна точка, на якій відбувається передача природного газу) - точка в газотранспортній системі з невизначеним фізичним розташуванням, у якій замовники послуг транспортування можуть здійснювати передачу природного газу, поданого до газотранспортної системи, на щоденній основі згідно з вимогами цього Кодексу.

Таким чином, якість газу мала б встановлюватися саме в момент переходу права власності на нього у віртуальній торговій точці, а не в точці входу в ГТС. Встановлення якості природного газу на точці входу в ГТС не має значення для розгляду цієї справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в позовній заяві не зазначено, яка саме фізична точка входу в ГТС мається на увазі, оскільки існує не одна фізична точка входу в газотранспортну систему.

Невідповідність фізико-хімічних показників (ФХП) природного газу може бути встановлена: 1) в момент передачі газу на точці входу в систему ГТС - у цьому разі питання щодо якості виникатиме в оператора ГТС до операторів суміжних систем або видобувних компаній; 2) в момент передачі газу на точці виходу з оператора ГТС в оператора ГРМ - і тоді це питання відповідальності оператора ГТС перед замовником послуг транспортування.

Функція контролю якості природного газу покладена на ліцензованих суб`єктів ринку природного газу, які займаються його транспортуванням, розподілом, видобуванням та зберіганням. Продавець газу на віртуальній торговій точці (ВТТ), як і покупець газу на ВТТ - є рівноцінними замовниками послуг з транспортування газу в оператора ГТС.

Неналежна якість природного газу не може бути виявлена у момент передачі газу на ВТТ, у зв`язку з чим не можна встановити, що продавець газу не виконав свої зобов`язання перед покупцем щодо відповідності параметрів якості газу на момент його передачі на ВТТ.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" в частині, що заявлені до Операторів ГТС також є безпідставними.

До того ж, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в розумінні вимог договору транспортування природного газу та Кодексу ГТС не є тим суб`єктом, у взаємовідносинах з яким встановлюється належність/неналежність фізико-хімічних параметрів якості природного газу вимогам нормативних документів.

Як визначено пунктом 21 глави 1 розділу III Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи надає операторам суміжних систем або іншим суб`єктам, безпосередньо підключеним до газотранспортної системи, оперативні дані ФХП природного газу за всіма узгодженими точками його визначення, який має містити чисельні значення, визначені вказаною нормою Кодексу ГТС.

Оскільки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не є ні оператором суміжної системи, ні суб`єктом, безпосередньо підключеним до газотранспортної системи, відповідно, Позивач не є уповноваженою особою, з яким Оператор ГТС визначає ФХП природного газу чи надає відповідні дані щодо таких показників. Крім того, в силу нормативних вимог Оператор ГТС не відповідає перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за якість переданого газу, оскільки такими суб`єктами є інші учасники ринку природного газу.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не наводить аргументів та не зазначає правових підстав з огляду на які взагалі можливе здійснення коригування обсягів природного газу з огляду на ті обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу III Кодексу ГТС відповідальним за якість газу є: у точках входу (крім точок входу на міждержавному з`єднанні) - оператори суміжних систем, суміжні газовидобувні підприємства, які подають природний газ до газотранспортної системи в точці входу. У точках виходу - оператор газотранспортної системи.

Згідно пункту 16 глави 1 розділу III Кодексу ГТС, якщо природний газ, що не відповідає вимогам пункту 13 цієї глави, був завантажений в газотранспортну систему з причин, незалежних від оператора газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи одержує від суб`єкта, який подав у газотранспортну систему неякісний газ, додаткову оплату, визначену в договорі транспортування (пункт 16 глави 1 розділу III Кодексу ГТС).

Відповідно до пункту 18 глави 1 розділу III Кодексу ГТС якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування.

Відповідальність за неналежну якість природного газу, що в точках входу в газотранспортну систему (з причин, незалежних від оператора газотранспортної системи) покладається на суб`єкт, який подав у газотранспортну систему неякісний газ, а відповідальність за якість природного газу в точках виходу з газотранспортної системи оператор ГТС.

Відтак, суб`єкт, який подав у газотранспортну систему неякісний газ сплачує додаткову оплату Оператору ГТС, а Оператор ГТС сплачує Оператору ГРМ додаткову плату за переданий природний газ, що не відповідає встановленим вимогам, тобто відповідальність за передачу газу неналежної якості покладається на визначених Кодексом ГТС та Кодексом ГРМ суб`єктів.

Таким чином, нормами закону чітко встановлено, що у випадку передачі природнього газу неналежної якості, сплачується додаткова компенсація, а не проводиться коригування об`ємів поставленого природного газу чи зменшення його вартості, як на цьому наполягає позивач в позовній заяві.

Аналогічні положення містяться у договорі транспортування природного газу № від 17.12.2019 р, укладеному між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України".

В свою чергу, за положення глави 2 ХІІІ Кодексу ГРМ фізико-хімічні показники природного газу, що розподіляється Оператором ГРМ з газорозподільної системи споживачам, повинні відповідати параметрам та вимогам як для ФХП природного газу, який подається до ГРМ, що визначені в главі 1 цього розділу.

Перевірка величини тиску та/або якісних показників газу здійснюється Оператором ГРМ на підставі письмової заяви споживача. У разі надходження такої заяви Оператор ГРМ зобов`язується направити свого представника за місцем виклику протягом двох робочих днів у містах і п`яти календарних днів у сільській місцевості в узгоджений із споживачем час.

Якщо за результатами перевірки величини тиску та/або якісних показників газу Оператором ГРМ буде підтверджено факт невідповідності тиску та/або якісних показників газу, Оператор ГРМ здійснює перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого/спожитого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог цього Кодексу, а споживач отримує від Оператора ГРМ компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу. В іншому випадку споживач повинен компенсувати Оператору ГРМ витрати, понесені ним на перевірку якості та тиску газу.

Тобто, відповідальність за якість поставленого споживачу газу несе оператор ГРМ, а не ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", що в свою чергу свідчить про безпідставність посилань ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на скарги споживачів з приводу неякісного природного газу.

Зазначене в свою чергу також свідчить про необґрунтованість вимог ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про зобов`язання АТ "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГA3" та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" здійснити перерахунок обсягів переданого природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДНШГЗ від 30.09.2021 р. та Індивідуальним Договором № БГр-21/22-ДНІПГЗ від 30.09.2021 р., зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу, за період з жовтня 2021 р. по квітень 2022 р.,оскільки такі вимоги не відповідають як умовам зазначених договорів так і суперечать вищенаведеним положенням Кодексу ГТС.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що Апелянтом не наведено жодної норми або положення договорів щодо обов`язку продавця природного газу, операторів ГРМ або ГТС здійснити коригування обсягу отриманого покупцем природного газу у випадку встановлення невідповідності його якості.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу III Кодексу ГТС відповідальним за якість газу є:1) у точках входу (крім точок входу на міждержавному з`єднанні) - оператори суміжних систем, суміжні газовидобувні підприємства, які подають природний газ до газотранспортної системи в точці входу. У точках входу на міждержавному з`єднанні відповідальним є замовник послуг транспортування; 2) у точках виходу - оператор газотранспортної системи.

Якщо природний газ, що не відповідає вимогам пункту 13 цієї глави, був завантажений в газотранспортну систему з причин, незалежних від оператора газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи одержує від суб`єкта, який подав у газотранспортну систему неякісний газ, додаткову оплату, визначену в договорі транспортування ( пункт 16 глави 1 розділу III Кодексу ГТС).

Відповідно до пункту 18 глави 1 розділу III Кодексу ГТС якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування.

Ці положення Кодексу ГТС є спеціальними стосовно положень Цивільного кодексу України на які посилається ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" в позовній заяві, а тому підлягають переважному застосуванню.

Отже, відповідальність за неналежну якість природного газу, що надходить в газотранспортну систему (з причин, незалежних від оператора газотранспортної системи) покладається на суб`єкт, який подав у газотранспортну систему неякісний газ, а відповідальність за якість природного газу в точках виходу з газотранспортної системи оператор ГТС. Відтак, суб`єкт, який подав у газотранспортну систему неякісний газ сплачує додаткову оплату Оператору ГТС, а Оператор ГТС сплачує Оператору ГРМ додаткову плату за переданий природний газ, що не відповідає встановленим вимогам, тобто відповідальність за передачу газу неналежної якості покладається на визначених Кодексом ГТС та Кодексом ГРМ суб`єктів.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 глави 3 розділу І Кодексу Газорозподільних систем Оператор ГРМ відповідає за якість природного газу з моменту його надходження в ГРМ до моменту його передачі в пунктах призначення.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VIII Кодексу Газорозподільних систем якщо природний газ, що не відповідає зазначеним вимогам, був завантажений в газорозподільну систему з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу.

Таким чином, з моменту, коли природний газ був переданий оператором ГТС до газорозподільної мережі відповідальність за якість газу, який доставляється по такій газорозподільній мережі кінцевому споживачу є оператор ГРМ, а у разі якщо завантажений в газорозподільну систему природний газ неналежної якості з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію.

Зазначене в свою чергу свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог ТОВ "Дніпропетровськгаз збут"про зобов`язання ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" безоплатно усунути недоліки товару (природного газу) шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" за рамковим договором купівлі-продажу природного газу та індивідуальним договором, зазначених в комерційних актах приймання-передачі за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року з посиланням на відповідні положення ЦК України.

В апеляційній скарзі Позивач також посилається на те, що суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, а саме: ч. 1 ст. 673 та ч. 1 ст. 678 ЦК України, розділ ІІІ Кодексу ГТС.

Проте, колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи Апелянта, виходячи з такого.

У позовній заяві ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» просить зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз», ТОВ «Оператор ГТС» та ГК «Нафтогаз Трейдинг», у відповідності до ст. ст. 673, 678 ЦК України, безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого позивачу газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.

За змістом ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У відповідності до ч. 3 ст. 678 ЦК України, якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Згідно ч. 4 ст. 678 ЦК України, положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Як зазначалося раніше, нормативно-правове регулювання правовідносин, що склались між ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» здійснюється Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодекс газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, якими встановлено інші наслідки передання товару неналежної якості ніж ті, що передбачені 678 ЦК України.

Відповідне узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 01.05.2025 р. у справі № 922/1683/23 та згідно яких до правовідносин в сфері транспортування природного газу не підлягають застосуванню норми статті 673 та статті 678 ЦК України, які передбачають наслідки передання товару неналежної якості.

Відповідна позиція є сталою та послідовно підтримується Верховним Судом у постановах від 14.11.2019 у справі № 910/11739/18, від 20.01.2021 у справі № 910/4171/20, від 17.08.2021 у справі № 914/749/20, від 17.06.2025 у справі № 910/633/23, від 01.06.2025 у справі № 922/1683/23.

Отже, вимоги ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» про зобов`язання АТ «Дніпропетровськгаз», ТОВ «Оператор ГТС» та ГК «Нафтогаз Трейдинг» на підставі ст. 673, 678 ЦК України безоплатно усунути недоліки товару (природного газу) є необґрунтованими, оскільки у відповідності до висновків Верховного Суду до правовідносин в сфері транспортування природного газу не підлягають застосуванню норми ст. 678 ЦК України, якою передбачені наслідки передання товару неналежної якості.

Нормами законодавства України не передбачено здійснення коригування обсягів переданого газу у випадку недотримання параметрів його якості.

Нормами Закону України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортних систем, Кодексом газорозподільних систем встановлено спеціальну відповідальність за недотримання параметрів якості природного газу, а саме сплату додаткової плати або компенсації у випадку постачання природного газу неналежної якості.

Відповідно до п.16 розділу III Кодексу ГТС та абзц.4 п.2 ст.1 розділу VIII, абзц.6 п.6 ст.1 розділу VIII Кодексу ГРМ право на отримання додаткової плати та додаткової компенсації за недотримання параметрів якості природного газу мають Оператор ГТС, Оператори ГРМ, Споживачі.

Позивач не є Оператором ГТС, Оператором ГРМ або споживачем, а тому Позивач немає й права на отримання компенсації за недотримання параметрів якості природного газу.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» про зобов`язання провести коригування обсягів неякісного природного газу є необґрунтованими, оскільки нормами Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ не передбачено проведення коригування обсягів у випадку постачання неякісного природного газу. Відповідні обставини були вірно встановлені судом першої інстанції, внаслідок чого було прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, на переконання Скаржника рішення суду у справі є необґрунтованим, оскільки суд ухвалив рішення при наявності діючої ухвали про призначення експертизи, яка не була виконана через невиконання одним із Відповідачів вимог суду щодо надання доказів.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 р., яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2023 р. було призначено у справі № 904/2630/23 судову (комплексну) експертизу. Зупинено провадження у справі № 904/2630/23 на час проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2024 р. поновлялось провадження у справі для організації виконання клопотань судового експерта. Господарським судом було витребувано у ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» показники якості переданого природного газу у період з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р., ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Оператор ГТС України» (на точці входу в ГТС), з метою подальшого транспортування ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» для постачання побутовим споживачам Дніпропетровської області.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» не було надано доказів підтвердження показників якості переданого природного газу у період з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р., ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Оператор ГТС України» (на точці входу в ГТС), з метою подальшого транспортування ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» для постачання побутовим споживачам Дніпропетровської області.

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надало суду пояснення від 29.11.2024 р. №ТОВВИХ-24-18402 щодо вимог судового експерта про надання доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 р. було зупинено провадження у справі № 904/2630/23 на час проведення судової експертизи та направлено справу для подальшого проведення судової експертизи, призначеної вищезазначеною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 р. поновлено провадження у справі № 904/2630/23 та призначено підготовче засідання для організації виконання клопотання судового експерта.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 р. по справі № 904/2630/23 витребувано у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за період з 01.10.2021 р. по 30.04.2022 р. фізико-хімічні показники природного газу (показники якості природного газу), що був переданий ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "Оператор ГТС України" з метою подальшого транспортування ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ" для постачання побутовим споживачам Дніпропетровської області на точках входу в ГТС.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 р. по справі № 904/2630/23 ТОВ «Оператор ГТС України» було надано певні витребувані судом документи, додаткові пояснення та докази щодо запитаного судом у Відповідача -2 наразі відсутні. З вищевикладеного вбачається намагання ТОВ «Оператор ГТС України» виконати вимогу суду.

Отже, Позивачу було надано можливість реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в межах строків, встановлених законом та судом.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025р. у справі № 904/2630/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.03.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Т.А. Верхогляд