ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" березня 2026 р. Справа№ 873/174/25

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Корсак В.А.

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача-1 (боржника-1): не з`явився

від відповідача-2 (боржника-2): не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025

у третейській справі №112/25 (суддя Мамченко Ю.В.)

у господарській справі №873/174/25

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА»

2. ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення третейського суду

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025 у справі №112/25 позов суд задовольнив у повному обсязі. Стягнув солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість у загальному розмірі 1 532 961,19 гривень, з яких:

- заборгованість за Кредитним договором №011/3187/01543991 від 19.09.2023 року у сумі 362 938,56 гривень;

- заборгованість за Кредитним договором №011/3187/01584078 від 12.12.2023 року у сумі 428 096,11 гривень;

- заборгованість за Кредитним договором №011/3187/01671139 від 31.01.2025 року у сумі 741 926,52 гривень.

Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» третейський збір у сумі 15 729,61 грн, у рівних частинах по 7 864,80 грн з кожного.

Позов мотивовано порушенням відповідачами зобов`язання по погашенню кредиту, внаслідок чого у них виникла заборгованість у розмірі 1 532 961,19 гривень.

Короткий зміст вимог заяви

17.12.2025 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025 у справі №112/25.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 вказану заяву передано на розгляд головуючому судді Корсаку В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026:

- прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» у господарській справі №873/174/25 про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025 у третейській справі №112/25;

- заяву у господарській справі №873/174/25 призначити до розгляду на 17.12.2025;

- зобов`язано Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» протягом п`яти днів від дня отримання цієї ухвали направити до Північного апеляційного господарського суду справу №112/25 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне:

- чи наявне третейське застереження і чи не визнавалось воно недійсним;

- чи не скасоване рішення Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» у справі №112/25 компетентним судом;

- чи є в провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» у справі №112/25;

- зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду до дати слухання справи належним чином засвідчені копії:

- свідоцтво про реєстрацію третейського суду (копію);

- положення про Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу»;

- регламент Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу»;

- список третейських суддів;

- надати витяг про громадське формування, що не має статусу юридичної особи, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу»;

- явка учасників справи не визнано обов`язковою.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 та від 14.01.2026, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено до 14.01.2026 та до 02.03.2026 відповідно.

Розгляд клопотань

17.12.2025 від Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» надійшли такі документи: матеріали третейської справи №112/25; копія рішення про державну реєстрацію третейського суду.

Від учасників справи пояснення та/чи заперечення на заяву не надходили.

Явка представників сторін

В судове засідання 02.03.2026 представник стягувача (позивача) не з`явився, про розгляд справи повідомлений в «Електронний суд». Просив розглянути заяву без його участі.

В судове засідання 02.03.2026 представники боржників (відповідачів) не з`явилися, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на вимоги 120 ГПК України, в також вищенаведене, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справі "Пономарьов проти України" та у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", згідно з якою сторони в розумні "інтервали часу" мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції були здійснені всі необхідні заходи щодо повідомлення боржника про розгляд заяви про видачу виконавчого документа, відтак, боржник вважається таким, що повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду заяви, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про здійснення розгляду заяви про видачу виконавчого документа за наявними матеріалами справи за відсутності представника сторін.

Межі перегляду заяви судом апеляційної інстанції

Згідно ст. 352 ГПК України, питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при розгляді заяви

Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та пункту 1-1 частини першої ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з частиною третьою ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться в частині шостій ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Щодо третейського застереження

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до частин 1, 4-6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 ГПК України, статті 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №876/32/20.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами п. 11.4. Кредитного договору №011/3187/01543991 від 19.09.2023, п.11.4. Кредитного договору №011/3187/01584078 від 12.12.2023, п.11.4. Кредитного договору №011/3187/01671139 від 31.01.2025, п.5.6. Договору поруки №011/3187/01543991/П від 19.09.2023, п.5.6. Договору поруки №011/3187/01584078/П від 12.12.2023року, п.5.6. Договору поруки №011/3187/01671139/П від 31.01.2025 між сторонами наявна угода про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), про що прямо зазначено в зазначених договорах.

Відповідно ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

З врахуванням наведених норм Закону, суд апеляційної інстанції не встановив обставин, на підставі яких рішення третейського суду у даній справі було змінено чи скасовано у відповідності до ст. 51 Закону України "Про третейські суди".

Докази визнання недійсним чи оспорення кредитних договорів №011/3187/01543991 від 19.09.2023, №011/3187/01584078 від 12.12.2023, №011/3187/01671139 від 31.01.2025 чи третейської угоди сторонами у цій справі не надані та в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 17.11.2025 у третейській справі №112/25 не скасовано компетентним судом; дана справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025 у третейській справі №112/25 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 1 532 961,19 грн.

Вказане рішення підписано третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" - Мамченко Ю.В., а також скріплено печаткою президента Асоціації «ІФБ».

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 17.11.2025 у третейській справі №112/25.

Судові витрати

Сплачена заявником сума судового збору за подачу заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача у третейській справі.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025 у третейській справі №112/25 задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 17.11.2025 у третейській справі №112/25 видати наказ наступного змісту:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА» (,49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд.93) та Редічкіна Андрія Олександровича (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.07.1999р. Нікопольським MB УМВС України , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (; адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А) заборгованість у загальному розмірі 1 532 961,19 гривень, у тому числі:

- заборгованість за Кредитним договором №011/3187/01543991 від 19.09.2023 року у сумі 362 938,56 гривень;

- заборгованість за Кредитним договором №011/3187/01584078 від 12.12.2023 року у сумі 428 096,11 гривень;

- заборгованість за Кредитним договором №011/3187/01671139 від 31.01.2025 року у сумі 741 926,52 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА» (,49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд.93) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.07.1999р. Нікопольським MB УМВС України, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (; адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А) третейський збір у сумі 15 729 (п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 61 копійка, у рівних частинах по 7 864 (сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень 80 копійок з кожного.».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНВОРА» (,49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд.93) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.07.1999р. Нікопольським MB УМВС України, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (; адреса: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1 514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять), по 757,00 грн (сімсот п`ятдесят сім) з кожного.

4. Матеріали третейської справи №112/25 повернути до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Ухвала, у випадку її не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції у відповідності до частин п`ятої, шостої статті 356 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі частини третьої статті 356 та частини другої статті 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано, - 12.03.2026.

Суддя В.А. Корсак