ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/1535/21 (911/438/26)

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. перевіривши

клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинбудмонтаж» Потупало Наталії Ігорівни

про відстрочення сплату судового збору

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинбудмонтаж» Потупало Наталії Ігорівни

до ОСОБА_1

про покладення солідарної відповідальності

у межах справи № 911/1535/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинбудмонтаж» (09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91, ідентифікаційний код 34846042)

УСТАНОВИЛА:

1. У провадженні Господарського суду Київської області (далі суд) перебуває справа № 911/1535/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинбудмонтаж» (далі ТОВ «Шинбудмонтаж», боржник) на стадії судової процедури ліквідація, яку на підставі ухвали суду від 08.08.2024 здійснює арбітражна керуюча Потупало Наталія Ігорівна (свідоцтво № 1167 від 02.07.2013, далі ліквідатор).

2. 17.02.2026 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» до суду надійшла заява ліквідатора в якій просить, зокрема, визнати колишнього керівника ОСОБА_1 таким, що допустив порушення приписів ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) та підлягає солідарній відповідальності за вимогами кредиторів у справі № 911/1535/21 про банкрутство ТОВ «Шинбудмонтаж» та стягнути з нього на користь боржника грошові кошти в сумі 1 094 502,20 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2026 вищевказану заяву залишено без руху та запропоновано ліквідатору, зокрема, надати докази сплати судового збору у розмірі 5 324,80 грн.

3. 03.03.2026 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ліквідатором подане клопотання від 02.03.2026 вих. № 193-02-01-911/1535 (вх. № 1709), в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви про покладення солідарної відповідальності до ухвалення рішення у даній справі. В обґрунтування посилається на висновок Великої Палати Верховного суду від 21.01.2026 у справі № 925/1293/19, який полягає у тому, що висновок судів про неможливість застосування ст. 8 Закону України «Про судовий збір» до юридичних осіб без додаткового аналізу обставин конкретної справи - за висновками ЄСПЛ - не відповідає вимогам Конвенції, оскільки пропорційність обмеження доступу до суду має оцінюватися індивідуально з урахуванням фактичної можливості сплатити збір та наслідків відмови у такому доступі для права на судовий захист. Зазначає, що ТОВ «Шинбудмонтаж» перебуває в неплатоспроможному стані і майновий стан боржника є таким, що наразі не дозволяє здійснити сплату судового збору за звернення до суду із відповідною заявою. Фактично фінансово-господарська діяльність боржника припинена у 2023 році, відкриті поточні рахунки в останнього відсутні.

Розглянувши заяву ліквідатора суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов - заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи (ч. 3 ст.8 Закону).

У свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як зазначалося вище, у даному випадку розмір судового збору за подання заяви про покладення солідарної відповідальності є фіксованим та складає 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ч. 2-1 ст. 4 Закону), що станом на таке звернення становить, у зв`язку з подачею заяви через електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд» - 5 324,80 грн.

Із змісту заяви вбачається, що ліквідатором не наведено конкретних обставин та не надано жодного доказу, які підтверджують неможливість оплати судового збору у зазначеному законом розмірі.

У свою чергу, перебування ТОВ «Шинбудмонтаж» у процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є безумовною підставою для звільнення останнього від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору, а відповідні витрати належать до витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність), відшкодування яких врегульовано положеннями ст. 30 КУзПБ. Крім того джерелом відшкодування витрат арбітражного керуючого може бути фонд, що створюється та фінансується визнаними у справі кредиторами боржника.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення відповідного клопотання ліквідатора.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 7 КУзПБ, ст.ст. 12, 42, 74, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинбудмонтаж» Потупало Наталії Ігорівни про відстрочення сплату судового збору від 02.03.2026 вих. № 193-02-01-911/1535 (вх. № 1709 від 03.03.2026) залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КУзПБ ухвала набрала законної сили 05.03.2026 та згідно з ст.255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повна ухвала складена 05.03.2026