УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

04.03.2026Справа №910/1989/26

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши заяву Чернігівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Чернігіврайагролісгосп" (15552, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, селище міського типу Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, буд. 119; ідентифікаційний код 05389161)

про видачу судового наказу за вимогою

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 40; ідентифікаційний код 45489484) про стягнення боргу у розмірі 332 800,00 грн з оплати поставлених за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №41 від 05.08.2024 круглих лісоматеріалів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Чернігівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Чернігіврайагролісгосп" про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" про стягнення боргу у розмірі 332 800,00 грн.

У своїй заяві Чернігівське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Чернігіврайагролісгосп" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №41 від 05.08.2024 було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" товар - лісоматеріали круглі на суму 337 131,56 грн, в той час як боржником свого обов`язку з оплати товару не було виконано, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" виник борг перед позивачем у вказаній сумі.

Проте, оскільки згідно ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то Чернігівське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Чернігіврайагролісгосп" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" борг в частині суми 332 800,00 грн.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці

Приписами ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обмеження законодавцем максимальної суми вимог, за якими може бути виданий судовий наказ, обумовлене спрощеною процедурою розгляду матеріалів наказного провадження, в якому суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Тобто сума боргу боржника за договором не повинна перевищувати ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в той час як стягувач може заявити до стягнення як всю суму боргу, так і її частину.

Натомість якщо сума вимог стягувача за договором перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то такі вимоги не можуть бути розглянуті в наказному провадженні, в незалежності від суми, яка заявлена стягувачем до стягнення.

Інакше трактування наведених приписів господарського процесуального закону може призвести до ситуації, коли недобросовісні стягувачі будуть дробити значні суми боргу (наприклад, 1 млн грн) та звертатись до суду не з позовом в межах позовного провадження, а із кількома заявами про видачу судового наказу (в якому не розглядається обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті), що суперечитиме вцілому інституту наказного провадження, його меті та цілям правосуддя.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб у сумі 3 328,00 грн.

Отже у відповідності до приписів ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №41 від 05.08.2024, які не перевищують 332 800,00 грн (3 328,00 грн прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб х 100).

Пунктом 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Як зазначає сам стягувач у своїй заяві борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" перед Чернігівським районним дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством "Чернігіврайагролісгосп" за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №41 від 05.08.2024 складає 337 131,56 грн, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, в незалежності від заявленої в межах даної заяви до стягнення з боржника суми боргу, дані вимоги не можуть бути розглянуті в межах наказного провадження.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, суд відмовляє Чернігівському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Чернігіврайагролісгосп" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" про стягнення боргу у розмірі 332 800,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Чернігівському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Чернігіврайагролісгосп" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Латофлекс - Трейд" про стягнення боргу у розмірі 332 800,00 грн.

2. Роз`яснити Чернігівському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Чернігіврайагролісгосп", що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору заявнику не повертається. Однак, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (04.03.2026) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко