10 березня 2026 року
cправа № 924/1351/20 (924/873/25)
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву
Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів"
про стягнення витрат на правничу допомогу
в межах касаційного провадження за касаційною скаргою
на ухвалу Господарського суду Хмельницької області
у складі судді: Танасюк О.Є.,
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Юрчук М.І. - головуючий, Тимошенко О.М.,
у справі за позовом
Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів"
в межах справи № 924/1351/20 про банкрутство
Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів",-
1. У Господарському суді Хмельницької області в межах справи про банкрутство КП "Агрофірма "Проскурів" перебуває на розгляді позовна заява Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" (далі - КП "Агрофірма "Проскурів", позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач 1, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі - відповідач 2, ОСОБА_2 ) про визнання недійсними договорів дарування.
2. В межах зазначеної справи КП "Агрофірма "Проскурів" було подано заяву про забезпечення позову.
3. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області у справі №924/1351/20 (924/873/25) від 28.08.2025 заяву КП "Агрофірма "Проскурів" № 924/1351/20-444 від 25.08.2025 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову у справі №924/1351/20 (924/873/25), а саме:
4. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 10.09.2025, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.08.2025 у справі №9 24/1351/20 (924/873/25) залишено без змін.
5. За результатами розгляду касаційної скарги, постановою від 23.02.2026 Верховний Суд залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення;
ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.08.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 920/1318/20 залишив без змін.
7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/1351/20 (924/873/25) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.02.2026.
8. Ухвалою від 04.03.2026 Верховний Суд прийняв до провадження заяву КП "Агрофірма "Проскурів" про стягнення витрат на правничу допомогу;
постановив здійснити перегляд заяви КП "Агрофірма "Проскурів" про стягнення витрат на правничу допомогу до провадження в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
9. 09.03.2026 від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.
10. Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
11. Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
12. Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
13. Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
14. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (частина восьма статті 129 ГПК України).
15. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
16. Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
17. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
18. У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
19. Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
20. Тобто зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (такий висновок Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
21. Водночас, суд враховує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
22. Виходячи з наведеного, колегія суддів касаційної інстанції враховує подані представником ОСОБА_1 заперечення щодо ухвалення додаткового рішення через невідповідність їх вимогам необхідності, реальності та розумності.
23. Також колегія суддів враховує, що, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
24. Водночас, в судовому рішенні суд повинен прямо зазначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
25. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
26. Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
27. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
28. Також колегія суддів звертає увагу на сформований у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписів статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
29. Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
30. Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є ухвала Господарського суду Хмельницької області від 28.08.2025 у справі №924/1351/20 (924/873/25), залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025, якою задоволено заяву КП "Агрофірма "Проскурів" № 924/1351/20-444 від 25.08.2025 про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову у справі №924/1351/20 (924/873/25).
31. Колегія суддів враховує, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 74 ГПК України).
32. Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
33. Частиною восьмою статті 129 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
34. Щодо судових витрат, понесених КП "Агрофірма "Проскурів" під час розгляду справи у суді касаційної інстанції, Верховний Суд враховує, зокрема, таке.
35. У відзиві на касаційну скаргу представником КП "Агрофірма "Проскурів" було заявлено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
36. Як вже було зазначено вище, 27.02.2026 від КП "Агрофірма "Проскурів" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, тобто в межах визначеного частиною восьмою статті 129 ГПК України строку після ухвалення Верховним Судом постанови від 23.02.2026.
37. Отже, заявником дотримано вимоги статті 124, 129 ГПК України та разом з першою заявою по суті спору подано до суду касаційної інстанції попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а також докази на підтвердження наданої правової допомоги.
38. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції представником КП "Агрофірма "Проскурів" надано копії таких документів:
- копію Договору про надання правничої допомоги №5Г від 09.02.2024, укладений між адвокатом Заруцьким О.В. та КП "Агрофірма "Проскурів";
- копію Додаткової угоди №5 від 09.09.2024 до договору №5Г від 09.02.2024;
- копію Акта приймання-передачі виконаних робіт б/н (наданих послуг) від 23.02.2026 до Договору про надання правової допомоги №5Г від 09.02.2024, укладений на підтвердження виконання Адвокатом своїх обов`язків перед клієнтом.
39. За змістом наявного у матеріалах справи Акта приймання-передачі виконаних робіт, адвокатом надано такі послуги:
- зустріч Адвоката із замовником та надання Замовнику консультації, аналіз наданих Замовником документів;
- аналіз судової практики та правових позицій Верховного Суду у даних правовідносинах;
- підготовка відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 та правової позиції щодо представництва інтересів КП "Агрофірма "Проскурів" під час касаційного розгляду справи №924/1351/20 (924/873/25).
40. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) Адвокатом при обрахунку за погодинною оплатою складає 15 000,00 грн.
41. Верховний Суд враховує, що матеріали справи містять відзив КП "Агрофірма "Проскурів" на касаційну скаргу ОСОБА_1, поданий адвокатом Заруцьким О.В.
42. Верховний Суд враховує також, що адвокат Заруцький О.В. не брав участь у судових засіданнях Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у цій справі, оскільки розгляд справи здійснювався у письмовому провадженні, а також, що справа не є складною, а правова позиція адвоката викладена з урахуванням доводів та висновків, викладених у відзиві на апеляційну скаргу у цій справі.
43. Дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлений адвокатом Заруцьким О.В. розмір витрат є частково обґрунтованим та дійсними, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відсутність судових засідань, в яких брав участь адвокат, Суд дійшов висновку, що заява про компенсацію витрат на суму 5 000,00 грн підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 129, 234, 244, Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Заяву представника Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" - адвоката Заруцького Олексія В`ячеславовича задовольнити частково.
3. Видачу наказів доручити Господарському суду Хмельницької області.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий В.Я. Погребняк
Судді О.В. Васьковський