ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.03.2026 м.Дніпро Справа № 912/3817/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

судді Кошлі А.О.

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича про відвід колегії суддів: Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. від розгляду справи в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 (суддя Коваленко Н.М.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркхолдер»

до відповідача фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича

про стягнення 120 000 грн 00 коп.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркхолдер» збитки у розмірі 120 000 грн 00 коп., а також 1 921 грн 00 коп. судового збору.

24.02.2026 фізична особа-підприємець Лимаренко Володимир Володимирович подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 у справі, в якій просить скасувати рішення у справі повністю, залишити позовну заяву без розгляду, розглянути справу № 912/3871/19 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кучеренко О.І. (доповідач), суддів: Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 у справі, витребувано матеріали справи № 912/3817/19 з Господарського суду Кіровоградської області, розгляд апеляційної скарги призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

10.03.2026 матеріали справи № 912/3817/19 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

09.03.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича про відвід колегії суддів: Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. від розгляду справи в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 (суддя Коваленко Н.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркхолдер» до відповідача фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича про стягнення 120 000 грн 00 коп.

Мотивуючи заяву про відвід, Лимаренко В.В. зазначає наступне.

Справа № 912/3817/19 відноситься до категорії справ у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності. Відповідно до Наказу Центрального апеляційного господарського суду від 24 лютого 2023 року № 11 «Про визначення складу судових палат, персонального складу колегій суддів та спеціалізації суддів Центрального апеляційного господарського суду» судді Кучеренко О.І., Демчина Т.Ю., Стефанів Т.В. не входить до складу судової палати Центрального апеляційного господарського суду, яка здійснює розгляд справ у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

З огляду на вищевикладене, Лимаренко В.В. вважає, що колегія суддів у складі: головуючого судді - Кучеренко О.І. (доповідач), суддів: Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. не може брати участь в розгляді справи № 912/3817/19 за апеляційною скаргою на рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 і підлягає відводу, оскільки було порушено порядок визначення судді для розгляду даної справи

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 заяву фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича про відвід колегії суддів: Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. від розгляду справи визнано необґрунтованою та передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 справу № 912/3817/19 для розгляду заяви про відвід суддів визначено судді Кошлі А.О.

Згідно з приписами ч.ч. 7, 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. При цьому, за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розгляд заяви фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича про відвід колегії суддів: Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. від розгляду справи в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 (суддя Коваленко Н.М.) здійснюється без проведення судового засідання, не вбачаючи для таких дій підстав та необхідності.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Суд керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року сказано: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з приписів ст. 38, ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим та обґрунтованим. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Зокрема, статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 перехідних положень ГПК України, до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду (ч. 3 ст. 32 ГПК України).

Відповідно до п. 57 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі Положення про ЄСІТС) визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду судових справ (проваджень) здійснюється в суді у порядку, визначеному процесуальним законом, у день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з п.п. 59, 60 Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу (перерозподілу) судових справ у випадках, передбачених цим Положенням.

Автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження та відповідну спеціалізацію (за наявності) щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості та у хронологічному порядку надходження справ.

Результатом автоматизованого розподілу (повторного розподілу) судових справ є протокол, що автоматично створюється автоматизованою системою (п.65 Положення).

За п. 66 Положення збори суддів визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій судових справ відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ.

Відповідно до п. 67 Положення справа, розгляд якої здійснюється колегією суддів, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений автоматизованою системою суддя-доповідач.

Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Постійна колегія суддів складається із трьох суддів основного складу та резервних суддів. Кожен суддя суду входить до основного складу щонайменше однієї постійної колегії.

Збори суддів визначають особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ:

у разі виконання суддями інших повноважень, не пов`язаних із здійсненням правосуддя;

у випадках знеструмлення електромережі суду, виходу з ладу обладнання або комп`ютерних програм чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування автоматизованої системи понад п`ять робочих днів;

у разі неможливості визначення судді, судді-доповідача із числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати).

Пунктами 73, 74 Положення визначено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.

Якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів у складі трьох суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою визначається суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їхньої спеціалізації (за наявності).

Одночасно слід зазначити, що персональний склад колегії суддів для розгляду будь-якої судової справи у Центральному апеляційному господарському суді визначається автоматизованою системою документообігу суду відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 року № 39 (зі змінами), Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, від 01.04.2025 №1, з дотриманням принципу вірогідності розподілу справ під час реєстрації у суді апеляційних скарг, заяв, клопотань тощо, з урахуванням наявності спеціалізації суддів, кількості розподілених судових справ, коефіцієнтів складності судових справ та ін.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

За приписами п.п. 2.3.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 01.04.2025 №1 (далі Засади) у Центральному апеляційному господарському суді визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з п .2.4.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою визначається суддя доповідач із числа всіх суддів суду з урахуванням їх спеціалізації.

Якщо збори суддів визначили персональний склад постійних колегій суддів, то автоматизована система визначає склад колегії з числа суддів основного складу цієї колегії.

У разі неможливості визначити необхідну кількість суддів з постійної колегії суддів, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа резервних суддів цієї колегії.

У разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів основного складу постійної колегії суддів та резервних суддів, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа всіх суддів суду з урахуванням їх спеціалізації та з урахуванням складу судових палат.

Згідно з п. 2.5.1 Засад автоматизований розподіл судових справ у Центральному апеляційному господарському суді здійснюється в такому порядку:

1. Справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство

2. Справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин

3. Справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності

4. Справи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема, договорів та інші справи, передбачені Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ.

Відповідно до статей 18, 26, 29, 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 32 Господарського процесуального кодексу України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 р. № 25 зі змінами) та на виконання рішення, оформленого протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 24 лютого 2023 року № 1, Центральним апеляційним господарським судом видано наказ № 11 від 24.02.2023 (зі змінами, внесеними наказом суду № 27 від 09.03.2026), яким затверджено склад персональних судових палат та визначено їх спеціалізацію, визначено персональний склад колегій суддів.

Зокрема, до першої судової палати увійшли судді Дармін М.О., Демчина Т.Ю., Кощеєв І.М., Кошля А.О., Кучеренко О.І., Стефанів Т.В., Чус О.В.. До другої судової палати увійшли: Верхогляд Т.А., Іванов О.Г., Коваль Л.А., Мороз В.Ф., Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є., Джепа Ю.А., Мартинюк С.В., Соп`яненко О.Ю., Фещенко Ю.В.

У першій судовій палаті створені постійно діючі колегії: Кощеєв І.М., Чус О.В., Дармін М.О., а резервними - Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А., Іванов О.Г., Коваль Л.А., Чередко А.Є., та колегія: Демчина Т.Ю., Кошля А.О., Кучеренко О.І., Стефанів Т.В., а резервними - Джепа Ю.А., Мартинюк С.В., Соп`яненко О.Ю., Фещенко Ю.В.

Справа № 912/3817/19 відноситься до категорії справ у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності, з них, зокрема, щодо комерційного найменування.

Цим же самим Наказом визначено спеціалізацію суддів відповідних судових палат Центрального апеляційного господарського суду для розгляду конкретних справ, відповідно до якого справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності, з них, зокрема щодо комерційного найменування (код 203020200) розглядаються першою судовою палатою Центрального апеляційного господарського суду.

Таким чином, суд доходить до висновку, що автоматизований розподіл судової справи між суддями 24.02.2026 здійснено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді.

Проведення автоматизованого розподілу даної справи між суддями здійснено у повній відповідності з наведеними вище нормами, якими врегульовано порядок такого розподілу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником не доведено належних, допустимих та достовірних доказів в порядку ст.ст. 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України, наявності передбачених у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, підстав для відводу колегії суддів: Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. від розгляду справи в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 (суддя Коваленко Н.М.).

Судом відповідних підстав також не встановлено. Будь-яких обставин, що свідчили б про проведення автоматизованого розподілу судової справи № 912/3817/19 між суддями з порушеннями або ж інших процесуальних підстав для відводу колегії суддів у справі № 912/3817/19 заявником не доведено.

За таких обставин, заява про відвід суддів є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича про відвід колегії суддів: Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В. від розгляду справи в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.01.2026 (суддя Коваленко Н.М.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 12.03.2025.

Суддя А.О. Кошля