ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 березня 2026 року м. Рівне Справа № 918/184/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЗА РОМАНА 3" (33022, місто Рівне, проспект Князя Романа, будинок 3; адреса для листування 33014, м. Рівне, вул. Кн. Ольги, 5, офіс 315; )

про визнання недійсними рішень зборів

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: Пасічник Катерина Михайлівна (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЗА РОМАНА 3" про визнання недійсними:

- рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оформленого протоколом установчих зборів №1 від 11.11.2023, з моменту прийняття, в частині прав та обов`язків ОСОБА_1 як співвласника будинку;

- рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оформленого протоколом загальних зборів №4 від 03.11.2024, з моменту прийняття, в частині прав та обов`язків ОСОБА_1 як співвласника будинку;

- рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оформленого протоколом загальних зборів №5а від 21 травня 2025 року, з моменту прийняття, в частині прав та обов`язків ОСОБА_1 як співвласника будинку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що є власником нежитлового приміщення магазину будинку АДРЕСА_2 . Позивач як співвласник нежитлового приміщення у даному будинку не був належним чином повідомлений про проведення установчих та загальних зборів співвласників від 11.11.2023, 03.11.2024 та 21.05.2025, а також не отримував повідомлень про прийняті на них рішення у порядку та строки, визначені законом. У зв`язку з цим було порушено його право на участь в управлінні багатоквартирним будинком, на отримання інформації про діяльність ОСББ та на участь у прийнятті рішень щодо управління, визначення розміру внесків, проведення капітального ремонту та залучення підрядників. Крім того, зазначені збори, на думку позивача, проведені з порушенням вимог законодавства щодо порядку їх скликання, проведення, голосування та оформлення рішень протоколами, що є підставою для визнання таких рішень недійсними. Також позивач вважає, що голова правління ОСББ «Князя Романа 3» Година Г.М. , укладаючи договори з підрядними організаціями, у тому числі договір від 02.10.2025 з ВТОВ «КАНТАР» на проведення капітального ремонту будинку на суму 1 640 804,00 грн., діяла з перевищенням наданих повноважень, оскільки істотні умови таких договорів не були попередньо погоджені загальними зборами співвласників у встановленому законом порядку.

У позовній заяві викладено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/184/26. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.03.2026. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЗА РОМАНА 3" в порядку ст. 81 ГПК України у строк протягом 15-ти днів з моменту отримання даної ухвали: належним чином засвідчені копії редакцій статуту ОСББ «Князя Романа 3», котрі діяли станом на дату прийняття оскаржуваних рішень зборів від 11.11.2023, від 03.11.2024, від 21.05.2025; документи, що стосуються оскаржуваних рішень зборів від 11.11.2023, від 03.11.2024, від 21.05.2025, а саме: докази направлення повідомлень про збори позивачу, додатки до протоколів зборів, листки опитування. У решті вимог ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовлено.

25 лютого 2026 року від представника позивача надійшла заява про проведення усіх судових засідань у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів адвоката Пасічник Катерини Михайлівни.

Ухвалою від 02.03.2026 заяву представника ОСОБА_1 про участь у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції у справі № 918/184/26 - задоволено. Постановлено провести судове засідання 17.03.2026 та усі подальші судові засідання у Господарському суді Рівненської області у справі № 918/184/26 із представником позивача адвокатом Пасічник Катериною Михайлівною в режимі відеоконференції.

02 березня 2026 року від відповідача надійшов відзив та докази на виконання п. 7 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі.

06 березня 2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про залишення відзиву без розгляду та винесення щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЗА РОМАНА 3" окремої ухвали.

16 березня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

17 березня 2026 року судом встановлено, що відповідач не забезпечив явку свого уповноваженого представника у судове засідання.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про доставлення ухвали від 16.02.2026 до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" (16.02.2026 після 17:00 год).

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 17.02.2026.

Господарський суд, дослідивши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КНЯЗА РОМАНА 3" Галина Година в обґрунтування поданого клопотання зазначає про неможливість забезпечення своєї особистої явки у судове засідання внаслідок погіршення стану здоров`я. Зазначає, що докази поважності причини неприбуття буде надано суду в наступному підготовчому засіданні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Таким чином, згідно з положеннями ГПК України учасник справи, який не з`явився у судове засідання, зобов`язаний повідомити суд про причини неявки та надати докази, що підтверджують поважність таких причин, саме на момент розгляду відповідного питання судом. Посилання відповідача на те, що відповідні докази будуть надані у майбутньому судом не приймається, оскільки процесуальний закон не передбачає можливості відкладення оцінки поважності причин неявки на майбутнє.

Враховуючи вищевказане та зважаючи на те, що відповідач до клопотання не долучив жодних доказів у підтвердження наведених у ньому обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання причин першої неявки представника відповідача у судове засідання поважними.

Крім цього, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Юридична особа не є обмеженою у кількості представників, які мають право представляти її у суді. Стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою позицію, зокрема шляхом подання письмових пояснень та інших процесуальних документів.

Із урахуванням викладеного, суд відмовляє у визнанні причин першої неявки представника відповідача у судове засідання поважними, та відповідно відмовляє у відкладенні підготовчого засідання із означених причин.

Розглянувши заяву позивача про винесення окремої ухвали щодо відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору. При вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком. Аналогічні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 № 346/2744/21 (61-10543сво23).

Виходячи з аналізу правових норм ГПК України, суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено постановлення окремої ухвали за клопотанням сторін у справі. Постановлення окремої ухвали є прерогативою суду в разі виявлення судом порушень сторонами законодавства або виявлення недоліків в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб.

При цьому, така відмова не позбавляє заявника права самостійно повідомити правоохоронні органи про виявлені ним порушення.

Відповідно суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви позивача про винесення окремої ухвали щодо відповідача слід відмовити.

Втім, судом самостійно встановлюються наявність обставин та підстав для винесення окремої ухвали, що визначені ст. 246 ГПК України.

Розглянувши заяву позивача про залишення відзиву без розгляду, суд зазначає наступне.

Як видно, в обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує, що відповідач, подавши відзив до суду з доданими документами на виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі порушив свій процесуальний обов`язок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 178 ГПК України, оскільки не надіслав позивачу копії всіх доданих до відзиву документів, а направив їх лише частково (зокрема, не надіслав 463 аркуші додатків), чим позбавив позивача можливості належним чином ознайомитися з доказами, підготувати повну відповідь на відзив у встановлений строк та реалізувати свої процесуальні права. Такі дії розцінено позивачем як зловживання відповідачем процесуальними правами у розумінні ст. 43 ГПК України, що на переконання ОСОБА_1 є підставою для залишення відзиву без розгляду, а також як порушення процесуальних обов`язків, що дає підстави для постановлення окремої ухвали відповідно до ст. 246 ГПК України, з огляду на необхідність реагування суду на виявлені порушення, у тому числі з посиланням на можливі ознаки невиконання судового рішення.

Відтак позивач просить суд:

1. Залишити відзив вих. №02/26 від 02 березня 2026 року без розгляду;

2. Винести окрему ухвалу щодо відповідача, в якій зазначити про порушення відповідачем п.2 ч.1 ст.178 ГПК України та ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України;

3. Направити вказану ухвалу: відповідачеві для виконання (усунення недоліків), шляхом направлення позивачеві решти 463 аркушів додатків до відзиву у визначений судом строк; прокурору або органу досудового розслідування для відповідного реагування.

Надавши оцінку доводам позивача, суд визнає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на їх невідповідність нормам процесуального законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ГПК України копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як встановлено судом, 02.03.2026 від відповідача в межах процесуального строку встановленого судом надійшов відзив та докази на виконання п. 7 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач долучив до відзиву та подав у якості доказів у справі наступні документи:

1. Відзив на 5 аркушах;

2. Протокол №1 від 11.11.2023 зі списком присутніх осіб, листками опитування, зведеною інформацією на 65 аркушах;

3. Статут від 11.11.2023 на 14 аркушах;

4. Виписку на 1 аркуші;

5. Рекомендоване повідомлення на 1 аркуші;

6. Протокол №4 від 03.11.2024 з копіями листків опитування та зведеною інформацією на 117 аркушах;

7. Лист з фіскальним чеком на 2 аркушах;

8. Статут від 01.03.2025 (нова редакція) на 12 аркушах; 9. Протокол №5а від 21.05.2025 з копіями листків опитування та зведеною інформацією в одному примірнику на 109 аркушах;

10. Лист з повідомленням на 4 аркушах;

11. Протокол №6 від 30.07.25 з копіями листків опитування та зведеною інформацією на 187 аркушах.

В той же час позивачеві відповідач надіслав лише частину таких документів, зокрема:

1. Відзив на 5 аркушах;

2. Протокол №1 від 11.11.2023 на 4 аркушах без списку присутніх осіб, листків опитування, зведеної інформації на 61 аркуші;

3. Статут від 11.11.2023 на 14 аркушах;

4. Виписку на 1 аркуші;

5. Рекомендоване повідомлення на 1 аркуші;

6. Протокол № 4 від 03.11.24 на 4 аркушах без листків опитування та зведеної інформацією на 113 аркушах;

7. Лист з фіскальним чеком на 2 аркушах; 8. Статут від 01.03.25 (нова редакція) на 12 аркушах;

9. Протокол №5а від 21.05.25 на 3 аркушах без копій листків опитування та зведеної інформацією в одному примірнику на 106 аркушах;

10. Лист з повідомленням на 4 аркушах;

11. Протокол № 6 від 30.07.25 на 4 аркушах без копій листків опитування та зведеної інформацією на 183 аркушах.

Отже, загальна кількість аркушів, долучених до відзиву та поданих до суду, але не направлених позивачеві, складає 463 аркуші. Дослідивши вказані документи суд з`ясував, що ними є додатки до протоколів загальних зборів, а саме: списки присутніх осіб, листки опитування та зведені відомості результатів голосування. Суд відзначає, що такі документи мають значний обсяг, за своїм змістом є об`ємними додатками до основних письмових доказів та містять деталізовану інформацію щодо результатів голосування співвласників, при цьому самі протоколи зборів, як основні документи, були направлені позивачу.

З огляду на надмірний обсяг зазначених документів, суд вважає, що їх не надіслання не є ані підставою для залишення відзиву без розгляду (оскільки ч. 9 ст. 80 ГПК України прямо визначає, що процесуальним наслідком ненаправлення копій доказів є неврахування цих доказів під час оцінки судом, а не автоматичне залишення поданої заяви по суті спору без розгляду), ані підставою для визнання дій відповідача такими що містять ознаки зловживання правом, оскільки як вбачається відповідач подавши відзив діяв в рамках закону.

Суд також зазначає, що позивач має право ознайомитися з усіма матеріалами справи № 918/184/26 безпосередньо в суді або через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", а відтак жодних прав ОСОБА_1 не порушено. Крім цього, суд виснує, що із заяви позивача про залишення відзиву без розгляду та винесення щодо відповідача окремої ухвали вбачаються радше мотиви позивача спрямовані на притягнення відповідача до відповідальності, аніж на забезпечення ефективного здійснення своїх процесуальних прав та належної підготовки до судового розгляду, з огляду на те, що позивач має доступ до всіх доказів справи та можливість ознайомлення з ними у встановленому законом порядку.

Таким чином, підстави для постановлення окремої ухвали щодо відповідача відсутні, оскільки його дії відповідають вимогам процесуального законодавства, порушень закону чи зловживань правом не виявлено.

Із урахуванням викладеного у сукупності суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення відзиву без розгляду, винесення окремої ухвали та .

Присутня в режимі ВКЗ представник позивача заявила усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання можливості ознайомитися із матеріалами справи та подання відповіді на відзив.

Суд дійшов висновку про задоволення означеного клопотання представника позивача виходячи із основних засад (принципів) господарського судочинства, зокрема, принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому суд зазначає, що право на змагальність передбачає право сторін на ознайомлення з усіма наданими доказами або зауваженнями, поданими з метою вплинути на рішення суду та на їх коментування. Сторони будь-якого спору можуть на законних підставах очікувати, що з ними проконсультуються щодо того, чи потребує конкретний документ їхніх коментарів.

Згідно з п.. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Отже, зважаючи на необхідність заслухання думки учасників справи щодо того чи виконано усі завдання підготовчого провадження та чи вирішені усі питання, що передбачені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, з метою дотримання принципів господарського судочинства та з метою забезпечення надання можливості учасникам провадження у справі скористатися правами та обов`язками, передбаченими ГПК України, господарський суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання.

Із огляду на ухвалу від 02.03.2026 наступне судове засідання проводитиметься із представником позивача адвокатом Пасічник Катериною Михайлівною в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. ст. 42, 46, 197, 182, 183, 202, 246, 234, 235 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкласти підготовче засідання у справі № 918/184/26 на "31" березня 2026 р. на 13:50 год.

2. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, в залі судових засідань № 10.

3. Провести судове засідання із представником позивача адвокатом Пасічник Катериною Михайлівною (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) в режимі відеоконференції.

Згідно з ч. 1 ст. 235 ГПК України вказана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич