УХВАЛА

м. Київ

19.03.2026Справа № 910/1911/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Герасименко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх. №07-10/3349/26 від 05.03.2026) Громадської спілки "Український музичний альянс" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, виданого у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" до Громадської спілки "Український музичний альянс" про стягнення коштів, за участю представника стягувача Терземана Д.В.,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2025 позов задоволено повністю, стягнуто з Громадської спілки "Український музичний альянс" (31815383) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" (13669756) 1 090 382, 00 грн та 16 355, 73 грн судового збору.

31.03.2025 на виконання рішення суду видано наказ.

05.03.2026 через систему "Електронний суд" від боржника надійшла заява про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі №910/1911/24 в частині стягнення з Громадської спілки "Український музичний альянс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" заборгованості у розмірі 784 083,09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2026 призначено розгляд заяви у судовому засіданні 12.03.2026.

12.03.2026 суд постановив відкласти судове засідання на 19.03.2026.

Стягувач, заперечуючи щодо заяви, зазначає, що відсутність у заяві інформації про поточний стан виконання наказу Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 №910/1911/24 у ВП №77744464, відсутність інформації щодо повідомлення/неповідомлення виконавця про набрання чинності ухвали Господарського суду від 12.02.2026 року у справі №910/4440/25 та наявність рішень про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.12.2025 та 26.01.2026, а також інформації про відсутність спору між сторонами виконавчого провадження щодо дійсності вищезазначених правочинів (враховуючи факт наявності заперечень Спілки, додаються), що у сукупності є підставою для відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Приватний виконавець Жданович Вікторія Михайлівна повідомлила суд, що в ході виконавчого провадження ВП 77744464 сторонами виконавчого провадження, в т.ч. боржником, заяви щодо виконання обов`язку зі сплати боргу по наказу № 910/1911/24 виданого 31.03.2025 Господарським судом м. Києва про стягнення з Громадської спілки "Український музичний альянс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" 1 090 382,00 грн грошових коштів та 16 355, 73 грн судового збору, не подавались (до приватного виконавця не надходили).

Як вбачається з матеріалів заяви, 17.12.2025 ТОВ "МТІ", Стягувач, ухвалив рішення №1864/МТІ-02/2025 про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями (за рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2024 у справі №910/1911/24 та від 28.08.2025 у справі №910/4440/25), строк виконання яких настав, у сумі 759 083,09 грн.

26.01.2026 ТОВ "МТІ", стягувач, ухвалив рішення №111/МТІ-02/2026 про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями (за рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2024 у справі №910/1911/24 та від 28.08.2025 у справі №910/4440/25), строк виконання яких настав, у сумі25 000,00 грн.

Стягувач, на підставі вказаних рішень, звернувся в межах справи №910/4440/25 із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, яка була задоволена судом ухвалою від 12.02.2026.

Недотримання учасниками виконавчого провадження вимог Закону України "Про виконавче провадження", неповідомлення ними прватного виконавця про обставини припиненя грошового за рішенням боржника (9104440/24) стягувача (91011911/24) не перешокджає розгляду заяив в порядку ст328 ГПК України, а може лиш впливати на оцінку їхної процесуальної поведінки з засад добросовісності та обсяг матеріальних витрат у виконавчому провадженні.

Згідно із частиною першою статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному одна сторона є кредитором, а інша боржником, а в другому навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 602 Цивільного кодексу України містить підстави, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається, та серед вказаного переліку відсутні заборони щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження як засобу виконання зобов`язання, визначеного рішенням суду, у зв`язку з чим таке зарахування можливе на будь-якій стадії провадження у справі.

При цьому, умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 601 Цивільного кодексу України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами, що вже є усталеною судовою практикою та підтверджується численними постановами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема від 11 жовтня 2018 року у справі № 910/23246/17, від 05 листопада 2019 року у справі № 914/2326/18, постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 910/11116/19.

Таким чином, зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 Цивільного кодексу України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Суд вважає, що рішення Стягувача у справі 9101911/24 і одночасно Боржника у справі 9104440/24 № 1864/МТІ-02/2025 від 17.12.2025 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 759 083,09 грн та рішення № 111/МТІ-02/2026 від 26.01.2026 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 25 000,00 грн є односторонніми правочинами, в розумінні матеріального права.

З викладеного вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною, такий односторонній правочин є правомірним.

Суд зазначає, що припинення зобов`язання є самостійною підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а також відмінною від добровільного виконання рішення.

У разі задоволення судом заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та наявності відкритого виконавчого провадження, сторони мають право звернутися до державного/приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, заперечення позивача в частині невиконання приписів Закону України "Про виконавче провадження" є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" про визнання наказу таким, що не підлягають виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись викладеним та статтями 234, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. №07-10/3349/26 від 05.03.2026) Громадської спілки "Український музичний альянс" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, виданого у справі №910/1911/24 задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі №910/1911/24 в частині стягнення з Громадської спілки "Український музичний альянс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" заборгованості у розмірі 784 083,09 грн. таким, що не підлягають виконанню.

Ухвала набрала законної сили 19.03.2026 та може бути оскаржена протягом десяти днів безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 20.03.2026

Суддя Ігор Курдельчук