ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"03" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/2898/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Київського обласного центру зайнятості
до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Станекс»
про стягнення 246995,20 грн.
за участю представників:

сторін: не з`явилися
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Київського обласного центру зайнятості (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Станекс» (далі відповідач) про стягнення 246995,20 грн. мікрогранту.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання мікрогранту, за яким він отримав кошти у вигляді мікрогранту у розмірі 246995,20 грн., щодо забезпечення та створення двох робочих місць та працевлаштування на них осіб у встановлений шестимісячний строк, для чого йому був наданий мікрогрант у заявленому для стягнення розмірі. За вказаних обставин, за твердженням позивача, сума мікрогранту підлягає поверненню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову упродовж двадцяти п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву та встановлено відповідачу строк для подачі заперечення на відповідь на відзив упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання відповіді на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором про надання мікрогранту щодо створення двох робочих місць та працевлаштування на них працівників у встановлений договором строк, а у разі невиконання таких зобов`язань докази повернення отриманого мікрогранту в заявленому до стягнення розмірі.

Через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Станекс» подало відзив на позовну заяву від 25.09.2025 (вх. № суду 13212/25 від 25.09.2025), в якому відповідач заперечував проти позовних вимог. В поданому відзиві міститься клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням сторін.

Позивач подав відповідь на відзив від 06.10.2025 № 3318/07.02/01-36 (вх. № суду 6316/25 від 13.10.2025), в якій він наводить власні спростування на доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.12.2025 у даній справі задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Станекс», яке міститься у відзиві на позовну заяву від 25.09.2025 (вх. № суду 13212/25 від 25.09.2025) про розгляд справи з повідомленням сторін. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін на 03.03.2026 о 11:40.

На адресу Господарського суду Київської області від Київського обласного центру зайнятості надійшла заява від 12.02.2026 № 495/07.02/01-36 (вх. № суду 825/26 від 17.02.2026) про відмову від позову, в якій позивач заявляє про відмову від позову у зв`язку тим, що з метою забезпечення однакового застосування законодавства до отримувачів мікрогранту, з урахуванням змін до п. 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання грантів бізнесу» від 21.06.2022 № 738 та роз`яснень Державного центру зайнятості від 07.11.2025, комісією Київського ОЦЗ з питань розгляду виконання та контролю умов договору про надання мікрогрантів/грантів на створення або розвиток власного бізнесу 16.01.2026 частково переглянуті попередні рішення про стягнення з отримувачів коштів мікрогранту, зокрема, щодо ТОВ «НВП СТАНЕКС». Відповідне рішення комісії Київського ОЦЗ з питань розгляду виконання та контролю умов договору про надання мікрогрантів/грантів на створення або розвиток власного бізнесу про скасування наказу Київського ОЦЗ від 16.04.2025 № 126/01-28.01 щодо повернення ТОВ «НВП СТАНЕКС» коштів мікрогранту, затверджене Наказом Київського ОЦЗ від 20.01.2026 № 25/01-28.01. За вказаних обставин, позивач просить суд вирішити питання про закриття провадження у справі, а також на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути позивачу 50 % сплаченого судового збору при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 1852,47 грн.

Розглянувши подану заяву разом з матеріалами справи в сукупності суд зазначає таке.

Одним із основних принципів господарського судочинства, закріплених у ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, є принцип диспозитивності.

Диспозитивність господарського судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Подавши заяву про відмову від позову позивач по суті не зацікавлений в розгляді його позовних вимог до відповідача після пред`явлення позову.

Частиною 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову від позову не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає її та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закриває провадження у справі.

Частиною 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

При зверненні у вересні 2025 року з даним позовом до суду позивачем згідно з платіжною інструкцією від 04.08.2025 № 6495 було сплачено судовий збір в розмірі 3704,94 грн. 1,5 відсотка ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на зазначені приписи ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» поверненню позивачу підлягає судовий збір у розмірі 1852,47 грн. 50% судового збору, сплаченого при зверненні з даним позовом до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 1, 3 ст. 191, п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 231, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Прийняти відмову Київського обласного центру зайнятості від позову.

2. Закрити провадження у справі № 911/2898/25 за позовом Київського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Станекс» про стягнення 246995,20 грн.

3. Повернути Київському обласному центру зайнятості (пров. Будівельників, 5а, м. Київ, 02100, ідентифікаційний код 03491085) судовий збір у розмірі 1852 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят дві) грн. 47 коп., сплачений до Державного бюджету України згідно з платіжною інструкцією від 04.08.2025 № 6495 на суму 3704,94 грн.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 09.03.2026.

Суддя Ю.В. Подоляк