ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Київ

Справа № 908/302/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О.,

представників учасників справи:

позивача - Чайкіної К. О.,

відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Южкокс"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року (суддя Дроздова С. С.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Верхогляд Т. А., судді: Іванов О. Г., Парусніков Ю. Б.)

у справі № 908/302/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Южкокс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Сервіс"

про стягнення 3 011 025,19 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2024 року Приватне акціонерне товариство "Южкокс" (далі - ПрАТ "Южкокс", позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Сервіс" (далі - ТОВ "Індустріал Сервіс", відповідач) про стягнення загального розміру штрафних санкцій за Договором підряду від 11 червня 2021 року № 06-65/21 (далі - Договір) в сумі 3 011 025,93 грн, з яких 200 779,68 грн складає штраф у розмірі 10 % від договірної вартості робіт, 2 475 613,45 грн складає неустойка в розмірі 0,3 % від договірної вартості несвоєчасно виконаних робіт та 334 632,80 грн складають збитки за відсутність реєстрації податкових накладних.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПрАТ "Южкокс" зазначало, що:

- ТОВ "Індустріал Сервіс" протягом гарантійного терміну несе відповідальність за якість виконаних капітальних робіт з ремонту дизелю ТГМ-4 (6ЧН21/21 (211ДЗ) № 511540 на тепловозі ТГМ-4 № 909, яка встановлена умовами Договору та вимогами чинного законодавства;

- дизель ТГМ-4 (6ЧН21/21 (211ДЗ) № 511540 на тепловозі ТГМ-4 № 909 саме у гарантійний термін вийшов з ладу та вимагає ремонту; підрядник 08 грудня 2022 року був належним чином повідомлений про вихід з ладу дизеля ТГМ-4 (6ЧН21/21 (211ДЗ) № 511540 на тепловозі ТГМ-4 № 909.

3. Також позивач зазначав, що ТОВ "Індустріал Сервіс" не зареєструвало 4 податкові накладні на загальну суму 334 632,80 грн, що призвело до втрати можливості для ПрАТ "ЮЖКОКС" включити до податкового кредиту суми ПДВ, зазначені в цих накладних.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

4. 11 червня 2021 року між ПрАТ "Южкокс" (замовник) та ТОВ "Індустріал Сервіс" (підрядник) було укладено Договір, відповідно до умов пункту 1.1 якого підрядник за дорученням замовника зобов`язується на свій ризик в порядку та на умовах цього договору виконати на території підрядника роботи з капітального ремонту дизелів (без генераторів) ТГМ-4 (6ЧН21/21 (211Д-3) (далі - роботи) на об`єктах замовника "Тепловоз ТГМ4-2249" інв. № 14805 та "маневровий тепловоз ТГМ 4-909" інв. № 6868 (код проекту R-А-6509-21-001) в обсязі, передбаченому Технічним завданням на виконання робіт (додаток № 1), що є невід`ємною частиною Договору.

5. Також умовами пункту 4.7 Договору сторони узгодили, що замовник має право відмовитися від приймання робіт у разі виявлення недоліків, які не можуть бути усунені. У цьому випадку замовник проводить розрахунок збитків, сума яких компенсується за рахунок підрядника, в тому числі шляхом її утримання, з сум, що підлягають оплаті підряднику за виконані роботи та поставлені матеріали.

6. Згідно з пунктами 7.1.11 та 7.1.12 Договору підрядник зобов`язується:

- надати замовнику рахунки-фактури, акти виконання робіт в двох примірниках та відповідного акта про приймання відремонтованого обладнання на об`єкті протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення робіт; (документи передаються з рук в руки, про що робиться відповідна відмітка в реєстрі передачі документів; висилаються рекомендованим листом або іншим узгодженим сторонами способом). Останній термін подання актів виконання робіт в облік з боку замовника не пізніше 20 числа звітного місяця;

- надати замовнику податкові накладні в електронній формі згідно з чинним законодавством України.

7. Відповідно до пункту 13.17 Договору підрядник зобов`язаний з дотриманням вимог чинного законодавства здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкової накладної на всю суму податкових зобов`язань, що виникли у підрядника з ПДВ, з дотриманням термінів, передбачених чинним законодавством, але не пізніше 5-го числа календарного місяця, що настає за місяцем виникнення податкових зобов`язань з ПДВ. У разі якщо внаслідок порушення підрядником встановлених чинним законодавством та цим Договором вимог до форми, порядку заповнення, надання та/або реєстрації податкової накладної, або розрахунку коригування до податкової накладної, або первинних документів, пов`язаних з виконанням Договору, ПрАТ "Южкокс" втратить право на включення до податкового кредиту суми ПДВ, зазначеної в податковій накладній, підрядник зобов`язаний відшкодувати ПрАТ "Южкокс" всі пов`язані з таким порушенням збитки протягом 3-х робочих днів з моменту надіслання йому відповідного повідомлення ПрАТ "Южкокс" або в інші строки, узгоджені сторонами.

8. Згідно з пунктом 13.3 Договору все листування, пересилання документів, повідомлень, заяв і претензій, пов`язаних з виконанням цього Договору або випливаючих з нього, повинно спрямовуватися сторонами безпосередньо на адреси один одного, зазначені в цьому Договорі, відповідно до термінів і порядку, встановленими чинним законодавством і цим Договором.

9. Відповідно до пункту 13.5 Договір діє до 31 грудня 2021 року. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за цим Договором.

10. 17 травня 2023 року ПрАТ "Южкокс" на адресу ТОВ "Індустріал Сервіс" направило відповідь від 17 травня 2023 року № 302 на листи від 02 травня 2023 року № 0502-1 та від 03 травня 2023 року № 0503-1. У пункті 2 цієї відповіді позивач повідомляв, що станом на 19 квітня 2023 року ТОВ "Індустріал Сервіс" не зареєстровано 4 податкові накладні на загальну суму 334 632,80 грн, що призвело до втрати можливості для ПрАТ "Южкокс" включити до податкового кредиту суми ПДВ, зазначені в цих накладних, цей факт є порушенням з боку ТОВ "Індустріал Сервіс" як умов податкового законодавства, так і пункту 13.17 Договору.

11. Суди попередніх інстанцій також встановили, що ТОВ "Індустріал Сервіс" були зареєстровані такі податкові накладні:

- від 27 серпня 2021 року № 4 на загальну суму 852 000,00 грн, сума ПДВ - 142 000,00 грн;

- від 27 серпня 2021 року № 5 на загальну суму 155 462,40 грн, сума ПДВ - 25 910,40 грн;

- від 13 грудня 2021 року № 1 на загальну суму 852 000,00 грн, сума ПДВ - 142 000,00 грн;

- від 13 грудня 2021 року № 2 на загальну суму 148 334,40 грн, сума ПДВ - 24 722,40 грн.

12. За змістом квитанцій до зазначених накладних від 14 вересня 2021 року та від 30 грудня 2021 року документи були прийняті, проте їх реєстрація була зупинена 14 вересня 2021 року та 30 грудня 2021 року на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково відповідача було повідомлено, що показник "D"=28.9241%, "P"=0, та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

13. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року у справі № 908/302/24, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року, в задоволенні позовних вимог ПрАТ "Южкокс" до ТОВ "Індустріал Сервіс" відмовлено.

14. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, зазначив, що позивачем у цій справі не доведено протиправної поведінки ТОВ "Індустріал Сервіс" (невиконання або неналежного виконання ним зобов`язання за спірним Договором), а тому відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками відповідно до пункту 4.7 Договору, на який посилається позивач.

15. Суди також виснували, що так як не встановлено порушень зобов`язань з боку відповідача за спірним Договором щодо неналежного виконання ним як підрядником його умов щодо гарантійних робіт, відсутні підстави для застосування положень підпунктів 10.3.1 та 10.3.2 пункту 10.3 Договору стосовно нарахування штрафу в сумі 200 779,68 грн та неустойки в сумі 2 475 613,45 грн.

16. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків за відсутність реєстрації податкових накладних, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, зазначив, що на момент звернення з позовом ПрАТ "Южкокс" не втратило права на податковий кредит за податковими накладними від ТОВ "Індустріал Сервіс", відповідно, на момент ухвалення рішення місцевим господарським судом у справі № 908/302/24, позивач не зазнав збитків за втрачену можливість скористатися податковим кредитом за зазначеними податковими накладними.

17. Також суд першої інстанції вказав, що зазначення сторонами у Договорі про обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські. Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов Договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції. Також суд зазначив, що суд господарської юрисдикції у спорі між двома суб`єктами господарювання не може встановити факт порушення норм податкового законодавства, допущених при реєстрації податкових накладних тобто у відносинах, що виникли між платником податку та державою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

18. ПрАТ "Южкокс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року у справі № 908/302/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків за відсутність реєстрації податкових накладних, а вказану справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

19. Підставами касаційного оскарження скаржник визначив пункти 1, 3 частини другої статті 287 та пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Порядок розгляду та рух справи у суді касаційної інстанції

20. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2025 року для розгляду касаційної скарги у справі № 908/302/24 визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

21. Верховний Суд ухвалою від 18 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження у справі № 908/302/24 на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 та пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 лютого 2026 року.

22. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Южкокс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року у справі № 908/302/24 було зупинено до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/2953/24.

23. Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2026 року касаційне провадження у справі № 908/302/24 поновлено та призначено розгляд касаційної скарги ПрАТ "Южкокс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року у справі № 908/302/24 у відкритому судовому засіданні на 05 березня 2026 року.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

24. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що під час розгляду цієї справи суди попередніх інстанцій неправильно застосували частини першу, другу статей 22, 614, 623 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у взаємозв`язку з пунктом 198.6 статті 198, пунктами 201.10, 201.16 статті 201 ПК України без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21 та у постановах Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 910/3338/21, від 31 січня 2023 року у справі № 904/72/22, від 19 квітня 2023 року у справі № 906/824/21, від 22 січня 2024 року у справі № 906/267/23.

25. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник вказує на відсутність правових висновків Верховного Суду у правовідносинах, коли реєстрація податкових накладних була зупинена, а продавцем / підрядником протягом строків, визначених для вчинення дії, направлених на належну реєстрацію таких податкових накладних, в тому числі оскарження дій контролюючого органу в адміністративному та/або судовому порядку, такі дії не вчинені.

26. Щодо пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не надали оцінку та не дослідили витяг з ЄРПН № 206286, сформований на запит позивача від 15 січня 2024 року № 206286. Також скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою той факт, що свідоцтво платника податків відповідача на момент звернення ПрАТ "Южкокс" до суду було анульовано, що додатково підвереджувало неможливість реєстрації спірних податкових накладних та отримання позивачем права на включення до податкового кредиту суми ПДВ.

27. Крім того, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не було надано належної оцінки нездійсненню відповідачем належних та ефективних заходів, направлених на оскарження рішення, дії чи бездіяльності контролюючого органу, які були б спрямовані для реєстрації спірних податкових накладних, пропущенню строків для вчинення таких дій, втраті можливості здійснювати такі дії через анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Заперечення відповідача на касаційну скаргу позивача

28. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Індустріал Сервіс" просить у задоволенні касаційної скарги ПрАТ "Южкокс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року у справі № 908/302/24 відмовити. Також відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

29. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

31. Предметом касаційного розгляду цієї справи є питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми збитків у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

32. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог, зазначив, що позивачем не було подано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку останній не може зарахувати до податкового кредиту з ПДВ, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а сам факт зупинення реєстрації податкових накладних не є таким доказом, оскільки не свідчить про безумовну втрату позивачем права на включення суми ПДВ до податкового кредиту. При цьому суд виснував, що зазначення сторонами у Договорі про обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські. Таким чином, на переконання суду першої інстанції, невиконання або неналежне виконання таких умов Договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

33. Апеляційний господарський суд погодився із вказаними висновками суду першої інстанції та зазначив, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати, що кредитор (постачальник) допустив прострочення, адже він вчинив дії, необхідні для виконання зобов`язання (своєчасно подав на реєстрацію податкові накладні та необхідні документи). З огляду на наведене апеляційний суд виснував, що на момент звернення з цим позовом позивач не втратив право на податковий кредит за податковими накладними від відповідача, відповідно, на день розгляду справи № 908/302/24 в Господарському суді Запорізької області, ПрАТ "Южкокс" не зазнало збитків за втрачену можливість скористатися податковим кредитом за зазначеними податковими накладними.

34. Не погоджуючись із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, скаржник стверджує, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права, Верховним Судом не сформульовано висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а судами попередніх інстанцій не досліджено на не оцінено усіх доказів у справі.

35. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

36. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

37. Також Верховний Суд наголошує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, він виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

38. Верховний Суд позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

39. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Щодо підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

40. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

41. В обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, позивач у касаційній скарзі зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували частини першу, другу статей 22, 614, 623 ЦК України у взаємозв`язку з пунктом 198.6 статті 198, пунктами 201.10, 201.16 статті 201 ПК України без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21 та у постановах Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 910/3338/21, від 31 січня 2023 року у справі № 904/72/22, від 19 квітня 2023 року у справі № 906/824/21, від 22 січня 2024 року у справі № 906/267/23.

42. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21 розглядався спір про стягнення з Державного бюджету України суми збитків. Позов у цій справі було мотивовано тим, що внаслідок протиправної поведінки ГУ ДПС, яке заблокувало реєстрацію оформленої продавцем податкової накладної, позивач у цій справі допустив порушення умов укладеного зі своїм контрагентом (покупцем) договору поставки, у зв`язку з чим продавець був змушений сплатити на користь цього контрагента суму штрафних санкцій, які продавець вважає своїми збитками. При цьому, за змістом встановлених судами попередніх інстанцій обставин у цій справі, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку корегування в ЄРПН ГУ ДПС було прийнято рішення про відмову продавцю у реєстрації податкової накладної в ЄРПН через надання ним недостатньої кількості документів на підтвердження походження реалізованого товару.

43. Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 910/3338/21 розглядався спір про стягнення суми збитків. Позовні вимоги у цій справі були мотивовані тим, що на виконання умов договору відповідач надав позивачу транспортно-експедиційні послуги, а позивач здійснив оплату у повному обсязі; відповідач направив для реєстрації відповідні податкові накладні, за результатами розгляду яких було прийнято рішення про відмову у їх реєстрації. Відповідач подав скарги до ДФС, які залишені без задоволення, однак відповідач не оскаржив їх в судовому порядку, чим завдав позивачу збитки у заявленій сумі, оскільки він не може включити суми ПДВ до податкового кредиту та, відповідно, зменшити податкові зобов`язання за зазначену суму. Тобто у цій справі також мала місце відмова у реєстрації податкових накладних.

44. За змістом постанови Верховного Суду від 31 січня 2023 року у справі № 904/72/22 розглядався спір про стягнення суми збитків. Позовні вимоги у цій справі були обґрунтовані тим, що всупереч вимогам податкового законодавства та договору про надання послуг відповідачем (замовником) не проведено реєстрацію в ЄРПН 38-ми розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму податку 5 725 794,06 грн за перевезення, здійснені в липні - грудні 2018 року, граничним терміном реєстрації яких був липень - грудень 2021 року; за вказаних обставин позивач не зміг зменшити податкові зобов`язання з ПДВ і, відповідно, змушений був віднести зазначену суму на збитки. У цій справі судами було встановлено, зокрема, що у період з 20 липня 2018 року до 03 січня 2019 року, у міру здійснення для відповідача міжнародних перевезень з нульовою ставкою оподаткування, з метою зменшення податкових зобов`язань перед державним бюджетом спірні розрахунки коригування були надіслані позивачем відповідачу за допомогою електронного документообігу для подальшої реєстрації в ЄРПН. Спірні розрахунки коригування направлялися відповідачем для реєстрації до ДПС України, однак в їх прийнятті було відмовлено, що знайшло відображення у відповідних квитанціях податкового органу з узагальненими застереженнями: "рядок відсутній у податковій накладній, що коригується". Тобто у цій справі мала місце відмова у прийнятті спірних розрахунків коригування.

45. Відповідно до постанови Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 906/824/21 розглядався спір про стягнення суми збитків. У цій справі Верховний Суд вирішував питання щодо підстав для стягнення збитків, завданих тим, що податковий орган відмовив відповідачу у реєстрації податкових накладних, через що позивач як контрагент відповідача за господарським договором не зміг скористатися правом на податковий кредит. Тобто і у цій справі судами було встановлено, що ДПС України відмовила продавцю в реєстрації податкових накладних, про що свідчать рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

46. За змістом постанови Верховного Суду від 22 січня 2024 року у справі № 906/267/23 розглядався спір про стягнення суми збитків. Зі змісту встановлених обставин у цій справі вбачається, що згідно відомостей з ЄРПН відповідачем було сформовано податкову накладну та направлено для реєстрації, однак її реєстрацію було зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України та запропоновано платнику надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної. Враховуючи ненадання відповідачем копій первинних документів на постачання товарів комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, було винесено рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

47. Водночас як установили суди попередніх інстанцій у справі, що розглядається, ТОВ "Індустріал Сервіс" були зареєстровані 4 податкові накладні. Однак за змістом квитанцій до зазначених накладних від 14 вересня 2021 року та від 30 грудня 2021 року документи були прийняті, проте реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Тобто у справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій не було встановлено обставин про відмову у реєстрації податкових накладних, адже зі змісту касаційної скарги та відзиву вбачається, що їх реєстрація зупинена дотепер.

48. З наведеного вбачається, що висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у зазначених в касаційній скарзі справах були сформовані у правовідносинах, які не є подібними з правовідносинами у цій справі та за інших фактичних обставин, тому висновки у зазначених справах не можуть бути застосовані до цієї справи.

49. Верховний Суд не раз наголошував, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

50. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права має місце, коли суд першої чи апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій подібній справі.

51. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що правові висновки Верховного Суду у справах № 925/556/21, № 910/3338/21, № 904/72/22, № 906/824/21, № 906/267/23, наведені позивачем у касаційній скарзі, є такими, що зроблені у неподібних до цієї справи правовідносинах та за інших встановлених фактичних обставин справ, тому вони не можуть свідчити про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі положень статей 22, 614, 623 ЦК України у взаємозв`язку з пунктом 198.6 статті 198, пунктами 201.10, 201.16 статті 201 ПК України, без урахування висновків Верховного Суду у зазначених справах.

52. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

53. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Южкокс" в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

Щодо підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України

54. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

55. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

56. ПрАТ "Южкокс" зазначає, що наразі відсутній правовий висновок Верховного Суду у правовідносинах, коли реєстрація податкових накладних була зупинена, а продавцем / підрядником протягом строків, визначених для вчинення дії, направлених на належну реєстрацію таких податкових накладних, в тому числі оскарження дій контролюючого органу в адміністративному та/або судовому порядку, такі дії не вчинені.

57. Обґрунтовуючи свою позицію, скаржник зазначає, що за приписами пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

58. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 було затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, права та обов`язки їх членів (далі - Порядок № 1165).

59. Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено, визначається Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520).

60. Відповідно до пункту 2 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - Комісія регіонального рівня).

61. Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН.

62. Пунктом 6 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

63. Водночас, на переконання скаржника, положення Порядку № 520 не містить чіткої норми, яка зобов`язує податковий орган відмовити у реєстрації податкової накладної після спливу строку на подання пояснень та документів. Скаржник зазначає, що на практиці контролюючі органи не здійснюють дію, щодо відмови у реєстрації податкових накладних у випадках ненадання платником податків пояснень та документів протягом 365 днів, та не змінюють статус податкових накладних. Це, на думку скаржника, створює ситуацію правової невизначеності, зокрема, для покупця/замовника за договором у можливості скористатися правом на податковий кредит та фактично призводить до втрати можливості скористатися таким правом.

64. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що за змістом позовної заяви та касаційної скарги доводи позивача зводяться до невиконання відповідачем умов пункту 13.17 Договору щодо реєстрації спірних накладних в ЄРПН. Тобто позивач вважає, що відповідач має понести саме господарську відповідальність за невиконання умов договору, а не відповідальність за порушення податкового законодавства.

65. Для ухвалення обґрунтованого рішення у цій справі, колегією суддів Верховного Суду було прийнято рішення про зупинення касаційного провадження у справі № 908/302/24 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/2953/24. У вказаній справі на вирішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було постановлено питання наявності правових підстав для стягнення неустойки за порушення контрагентом зобов`язань з реєстрації податкової накладної у ЄРПН у разі, якщо обов`язок та таку відповідальність було передбачено господарським договором.

66. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2026 року у справі № 904/2953/24 містяться такі висновки:

"7.27. ПК України не передбачає застосування до правовідносин у сфері справляння податків і зборів правила "дозволено все, що не заборонено", як і не надає можливості застосування до цих правовідносин цивільного законодавства, у тому числі законодавства, що регулює зобов`язальні правовідносини сторін. Ці норми є імперативними, тобто, такими, що не допускають ніяких відхилень, можливості їх зміни шляхом узгодження цих змін сторонами.

7.28. Включення до приватноправового договору обов`язків, що належать до публічно-правової сфери, до сфери регулювання податкового законодавства, не перетворює ці обов`язки на цивільні незалежно від волевиявлення сторін договору. У разі невідповідності договірного регулювання приписам імперативних норм застосуванню в будь-якому разі підлягають саме імперативні норми, відтак таке договірне регулювання не створює передбачених ним правових наслідків, не надає підстав для застосування договірної відповідальності."

"8.5. Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення."

67. Враховуючи вказані висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій у цій справі про те, що зазначення сторонами у Договорі про обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські; невиконання або неналежне виконання таких умов Договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

68. Таким чином, оскільки висновки судів попередніх інстанцій у цій справі не суперечать висновкам об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду до яких вона дійшла у постанові від 06 лютого 2026 року у справі № 904/2953/24, а колегією суддів Верховного Суду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час розгляду цієї справи в судах попередніх інстанцій, Верховний Суд не вбачає підстав для формування висновку щодо застосування наведених вище норм права.

69. З урахуванням викладеного, підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України не знайшла свого підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень у цій справі.

Щодо підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

70. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

71. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

72. За змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

73. Оскільки у цій справі не підтвердилися визначені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, Верховний Суд не вбачає правових підстав для розгляду доводів касаційної скарги ПрАТ "Южкокс" за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, які стосуються недослідження судами зібраних у справі доказів.

74. Інших доводів на обґрунтування незаконності рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року у справі № 908/302/24 касаційна скарга не містить.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

75. Згідно з частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

76. Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку із чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій - відсутні.

77. Крім того, оскільки підстава для касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою в цій частині на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу.

Судові витрати

78. Судовий збір, сплачений ПрАТ "Южкокс" у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки суд касаційне провадження в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, закриває, а в іншій частині касаційну скаргу залишає без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Щодо клопотання ТОВ "Індустріал Сервіс" про стягнення з ПрАТ "Южкокс" на свою користь 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

79. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "Індустріал Сервіс" подало до суду копії таких документів:

- акт приймання-передачі наданих послуг від 02 січня 2026 року до договору про надання юридичних послуг від 11 січня 2021 року, за змістом якого юридичні послуги, відповідно до укладеного договору, надані в повному обсязі, а саме: підготовка, складання та направлення відзиву на касаційну скаргу ПрАТ "Южкокс" у справі № 908/302/24 у Верховному Суді - 10 000,00 грн; участь у судовому засіданні у справі № 908/302/24 у Верховному Суді 05 лютого 2026 року - 5 000,00 грн;

- ордер від 02 січня 2026 року, виданий на надання правничої допомоги ТОВ "Індустріал Сервіс" у Верховному Суді адвокатом Безруковою С. О.

80. Крім того, колегія суддів встановила, що в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 11 січня 2021 року, укладений між ТОВ "Індустріал Сервіс" та адвокатом Безруковою С. О.

81. 02 лютого 2026 року до Верховного Суду надійшли заперечення ПрАТ "Южкокс" щодо заявленого клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, за змістом яких позивач просить суд у разі наявність підстав для задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які заявлені до стягнення з позивача у справі № 908/302/24 в суді касаційної інстанції, з урахуванням критерію необхідності, неминучості понесення адвокатських витрат та відповідно до реальних обсягів виконаних робіт, а саме за подання відзиву на касаційну скаргу - до 500,00 грн, а за участь представника відповідача в судовому засіданні - до 1 000,00 грн.

82. Пунктом 2 частини четвертої статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

83. Відзив ТОВ "Індустріал Сервіс" на 8-ми сторінках, поданий у строк, встановлений судом ухвалою від 18 грудня 2025 року, міститься в матеріалах справи. Водночас зі змісту протоколу судового засідання від 05 лютого 2026 року вбачається, що адвокат Безрукова С. О. не брала участі у судовому засіданні під час розгляду справи № 908/302/24 у Верховному Суді. Отже, відсутність представника в судовому засіданні виключає надання послуг з правничої допомоги у формі усного представництва, а тому з`явлення таких послуг є необґрунтованим.

84. Таким чином суд зауважує, що єдиною процесуальною дією, здійсненою адвокатом Безруковою С. О. під час цього касаційного провадження, було складання письмового відзиву на касаційну скаргу.

85. З огляду на викладене та керуючись статтями 2, 80, 123, частиною четвертою статті 126, статтею 129 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання ТОВ "Індустріал Сервіс" та стягнення з ПрАТ "Южкокс" на користь відповідача 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції, які відповідають характеру виконаної роботи, її обсягу й складності, а також критеріям реальності, необхідності, справедливості, пропорційності та розумності. У задоволенні решти суми заявлених судових витрат - відмовити.

Керуючись статтею 129, пунктом 5 частини першої статті 296, статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 908/302/24, відкрите за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Южкокс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - закрити.

2. В іншій частині касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Южкокс" залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Запорізької області від 15 липня 2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року у справі № 908/302/24 залишити без змін.

4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Сервіс" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Южкокс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Сервіс" 10 000,00 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

6. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Запорізької області.

7. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова