ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 березня 2026 року Справа № 925/433/25

м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. із секретарем судового засідання Рябенькою Я.В., розглянувши у судовому засіданні у м. Черкаси заяву Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 з грошовими вимогами до банкрута у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса",

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 20.06.2025 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М. В. за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Технології анкерного кріплення" відкрив провадження у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса" (), визнав кредиторські вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Технології анкерного кріплення" до боржника в сумі 1232149,90 грн., ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів до боржника та процедуру розпорядження його майном на сто сімдесят календарних днів, призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кияницю Романа Віталійовича, вирішив інші питання підготовчого засідання, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

23 червня 2025 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет було розміщено повідомлення про відкриття провадження у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса".

Заяви з грошовими вимогами до приватного підприємства "Єврохім Одеса" у справі №925/433/25 в установлений частиною першою статті 45 КУзПБ тридцяти денний строк до Господарського суду Черкаської області подали Головне управління ДПС у Черкаській області від 21.07.2025 №5226/5/23-00-13-04-04 на суму 544875,08 грн. та Національний Банк України від 23.07.2025 №18-0014/5668 на суму 660297,20 грн.

Господарський суд Черкаської області прийняв вказані заяви Головного управління ДПС у Черкаській області та Національного Банку України з грошовими вимогами до приватного підприємства "Єврохім Одеса" до розгляду в попередньому засіданні у справі №925/433/25.

Ухвалою від 28.08.2025 Господарський суд Черкаської області за результатами розгляду в попередньому засіданні заяви Головного управління ДПС у Черкаській області від 21.07.2025 №5226/5/23-00-13-04-04 з грошовими вимогами до боржника у справі №925/433/25 визнав їх повністю в сумі 544875,08 грн.

Ухвалою від 28.08.2025 Господарський суд Черкаської області за результатами розгляду в попередньому засіданні заяви Національного Банку України від 23.07.2025 №18-0014/5668 з грошовими вимогами до боржника у справі №925/433/25 визнав їх в сумі 659086,00 грн. і відхилив в сумі 1211,20 грн.

Ухвалою від 28.08.2025, постановленою за результатами проведення попереднього засідання у справі №925/433/25, Господарський суд Черкаської області:

1. Визначив розмір та черговість усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме:

1). Вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Технології анкерного кріплення" у тому числі:

- 96224,00 грн. у першу чергу задоволення;

- 1232149,90 грн. - у четверту чергу задоволення;

2). Вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області в сумі 544875,08 грн., в тому числі:

- 6056,00 грн. у першу чергу задоволення;

- 27552,38 грн. у третю чергу задоволення;

- 511266,70 грн. у шосту чергу задоволення;

3) Вимоги Національного Банку України в сумі 659086,00 грн., в тому числі:

- 4844,80 грн. у першу чергу задоволення;

- 9668,59 грн. у четверту чергу задоволення.

644572,61 грн. у шосту чергу задоволення.

2. Зобов`язав розпорядника майна Кияницю Р. В. внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредиторів, розмір їх вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

3. Визначив дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів 8 вересня 2025 року.

Постановою від 06.02.2026 у справі №925/433/25 Господарський суд Черкаської області визнав приватне підприємство "Єврохім Одеса" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру банкрута, призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кияницю Романа Віталійовича.

9 лютого 2026 року в установленому порядку було здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання приватного підприємства "Єврохім Одеса" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

17 лютого 2025 року Головне управління ДПС у Черкаській області через систему "Електронний суд" подало до Господарського суду Черкаської області заяву від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 з грошовими вимогами до банкрута в сумі 737765,60 грн у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса".

Ухвалою від 24.02.2026 Господарський суд Черкаської області прийняв заяву Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 до розгляду у справі №925/433/25 і призначити її розгляд у судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 19 березня 2026 року в приміщенні господарського суду і повідомив про це засідання усіх учасників провадження у цій справі, проте вони (їх представники) у це судове засідання не явилися, що не перешкоджає його проведенню.

10 березня 2026 року через систему "Електронний суд" від ліквідатора Кияниці Р.В. до Господарського суду Черкаської області надійшло повідомлення, згідно з яким він визнав повністю заявлені Головним управлінням ДПС у Черкаській області до банкрута у справі №925/433/25 грошові вимоги в сумі 731109,60 грн. як конкурсні.

Дослідивши наявні у справі №925/443/25 матеріали господарський суд зазначає про таке.

Заявлені Головним управлінням ДПС у Черкаській області у його заяві від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 грошові вимоги до банкрута у справі №925/433/25 в сумі 731109,60 грн. включають:

200470,60 грн. визначеної Головним управлінням ДПС у Черкаській області боржнику згідно з актом камеральної перевірки податкової звітності від 03.06.2025 №7900/23-00-04-03-01/41947764 та податковим повідомленням-рішенням від 11.07.2025 № заборгованості з податку на додану вартість, в тому числі: 182246,00 грн. за податковим зобов`язанням і 18224,60 грн. за штрафними санкціями;

530639,00 грн. визначеної Головним управлінням ДПС у Черкаській області боржнику згідно з актом документальної позапланової виїзної перевірки від 06.06.2025 №7931/23-00-07-06-02/41947764 та податковим-повідомленням рішенням від 15.07.2025 №12310/23-00-07-06-01 заборгованості з податку на додану вартість, в тому числі: 482399,00 грн. за податковим зобов`язанням і 48240,00 грн. за штрафними санкціями.

Згідно з актом камеральної перевірки податкової звітності від 03.06.2025 №7900/23-00-04-03-01/41947764 податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 182246,00 грн. визначене боржнику Головним управлінням ДПС у Черкаській області за червень 2022 року.

Згідно з актом документальної позапланової виїзної перевірки від 06.06.2025 №7931/23-00-07-06-02/41947764 податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 482399,00 визначене боржнику Головним управлінням ДПС у Черкаській області за липень 2022 року в сумі 128770,00 грн.; за вересень 2024 року в сумі 98000,00 грн., за грудень 2024 року в сумі 126410,00 грн.

Згідно з приписами статті 1 цього КУзПБ конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тож правова регламентація класифікації кредиторів на конкурсних і поточних передусім ґрунтується на факті відкриття провадження у справі про банкрутство.

Для розмежування вимог кредиторів як таких, що виникли до або після відкриття провадження у справа про банкрутство, зокрема слід звернутися до наданого в статті 1 КУзПБ терміна "грошове зобов`язання", що застосовується у відносинах неплатоспроможності та визначається як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

За змістом наведених положень статті 1 КУзПБ до грошового зобов`язання боржника перед відповідним кредитором (умов, підстав та моменту виникнення зобов`язання) застосовуються правила, що регулюють відповідні правовідносини між кредитором та боржником залежно від їх змісту та правової природи.

Таким чином, наведене у статті 1 КУзПБ визначення терміну "грошове зобов`язання", що застосовується у відносинах неплатоспроможності, загалом означає комплекс різноманітних, встановлених законом у відповідних сферах господарювання підстав, за яких у боржника виникає зобов`язання сплатити певну грошову суму.

Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений Податковим кодексом України (далі - ПК України), положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

ПК України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

В податковому законодавстві податковий обов`язок включає в себе обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 ПК України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

В пункті 31.1 статті 31 цього Кодексу передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (пункт 54.1 статті 54 ПК України).

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 54.1 статті 54, пункт 57.1 статті 57 ПК України).

У випадку, коли платник податку в установлені строки не подає декларації або дані перевірок свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань та надіслати платнику податків податкове повідомлення-рішення про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 903/51/20 зазначив, що для цілей кваліфікації грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні КУзПБ слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації за відповідним податком.

За змістом положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПК України грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються.

Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує.

У наведених висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в пунктах 6.23- 6.25 постанови від 15.12.2020 у справі №904/1693/19.

Відповідно до пункту 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом для платників податку на додану вартість є один календарний місяць.

Податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 ПК України).

Згідно з п. 49.20 ст. 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

За вказані в акті камеральної перевірки податкової звітності від 03.06.2025 №7900/23-00-04-03-01/41947764 та акті документальної позапланової виїзної перевірки від 06.06.2025 №7931/23-00-07-06-02/41947764 звітні (податкові) періоди: червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2024 року і грудень 2024 року, за які Головне управління ДПС у Черкаській області визначило боржнику податкові зобов`язання з податку на додану вартість, моментами виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні КУзПБ слід вважати перший день несплати боржником податку, що настав за останнім днем граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 статті 203 ПК України, для подання податкової декларації з податку на додану вартість за кожний із вказаних звітних (податкових) періодів, а не з дня узгодження таких податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями. І ці моменти настали задовго до 20.06.2025 дня відкриття Господарським судом Черкаської області провадження у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса".

Тож заявлені Головним управлінням ДПС у Черкаській у його заяві від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 грошові вимоги до банкрута у справі №925/433/25 в сумі 182246,00 грн. і в сумі 482399,00 грн., разом в сумі 664645,00 грн., податкового зобов`язання з податку на додану вартість, як такі, що виникли до дня відкриття Господарським судом Черкаської області провадження у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса", є конкурсними.

Частиною першою статті 45 КУзПБ встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною четвертою статті 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до абзаців третього - п`ятого частини шостої статті 45 КУзПБ вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Отже, КУзПБ передбачає можливість для конкурсних кредиторів подавати заяви з грошовими вимогами до боржника і після визнання його банкрутом в ліквідаційній процедурі.

Що ж до заявлених Головним управлінням ДПС у Черкаській у його заяві від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 у складі грошових вимог до боржника сум штрафних санкцій в сумі 18224,60 грн. і в сумі 48240,00 грн., разом в сумі 66464,60 грн., суд зазначає про таке.

Наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство передбачені спеціальним законом з питань банкрутства, а саме КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 звертав увагу, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, зокрема і з його кредиторами (аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Особливим наслідком відкриття провадження у справі про банкрутство є запровадження судом з відкриттям такого провадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (частина друга статті 41 КУзПБ).

За визначенням законодавця мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (частина перша статті 41 цього Кодексу).

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій (частина третя статті 41 КУзПБ).

Окремо в частині п`ятій цієї статті однак застережено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, зокрема, на вимоги поточних кредиторів.

У застосуванні наведених положень суд зазначає, що встановлена наведеними нормами заборона на застосування штрафних (фінансових) санкцій стосується грошових зобов`язань і зобов`язань у сфері оподаткування, зокрема і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), на які поширюється мораторій (термін виконання яких настав до дня введення мораторію, що співпадає з днем відкриття судом провадження у справі про банкрутство боржника), тобто на зобов`язання, які мали місце на дату прийняття відповідного рішення судом, і не поширюється на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після цієї дати).

Велика Палата Верховного Суду постановою 16.09.2020 у справі № 826/3106/18 підтвердила вже сформовану Верховним Судом у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.10.2019 в адміністративній справі № 2340/4157/18 правову позицію щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування санкцій протягом дії мораторію на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після введення мораторію). У пункті 61 постанови від 16.09.2020 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Сталість наведеної позиції підтверджується висновками, сформульовані у постановах Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 420/9124/20 з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11 та від 16.09.2020 у справі № 826/3106/18, хоча і щодо застосування положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у питанні застосування протягом мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідальності боржника у вигляді штрафних санкцій, однак які (висновки) є також прийнятними для вирішення у спірних правовідносинах аналогічного питання із застосуванням відповідних положень КУзПБ (про мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство).

Враховуючи, що заявлені Головним управлінням ДПС у Черкаській у його заяві від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 грошові вимоги до банкрута у справі №925/433/25 в загальній сумі 664645,00 грн. податкового зобов`язання з податку на додану вартість виникли до дня відкриття Господарським судом Черкаської області провадження у справі №925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса" і є конкурсними, то на них поширюється дія введеного ухвалою від 20.06.2025 мораторію на задоволення вимог кредиторів і заборону на застосування штрафних санкцій за порушення, що мали місце до відкриття провадження у справі№925/433/25 про банкрутство приватного підприємства "Єврохім Одеса". Тому Головне управління ДПС у Черкаській неправомірно нарахувало заявлені ним у заяві від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 у складі грошових вимог до боржника штрафні санкції в загальній сумі 66464,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

вимоги кредиторів за договорами залучення проміжного та/або нового фінансування у процедурі превентивної реструктуризації;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Пенсійного фонду України за громадян, які застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Пенсійному фонду України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Отже, заявлені Головним управлінням ДПС у Черкаській області у його заяві від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 конкурсні грошові вимоги до боржника у справі №925/433/25 в сумі 731109,60 грн. підлягають визнанню лише в сумі 664645,00 грн. податкового зобов`язання з податку на додану вартість у третю чергу задоволення, а в сумі 66464,60 грн. штрафних санкцій підлягають відхиленню.

За подання заяви від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 Головне управлінням ДПС у Черкаській області сплатило 6656,00 грн. судового збору, який підлягає включенню до суми грошових цього кредитора до боржника у першу чергу задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04 про визнання його грошових вимог до боржника у справі №925/433/25 задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області до приватного підприємства "Єврохім Одеса" у справі №925/433/25 в сумі 671301,00 грн. в тому числі:

1) 6656,00 грн. першої черги задоволення;

2) 664645,00 грн. грн. третьої черги задоволення.

3. Відхилити грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області до приватного підприємства "Єврохім Одеса" у справі №925/433/25 в сумі66464,60 грн.

4. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кияницю Романа Віталійовича внести визнані цією ухвалою грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області до приватного підприємства "Єврохім Одеса" у справі №925/433/25 в сумі 671301,00 грн. до реєстру вимог кредиторів як вимоги конкурсного кредитора без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ця ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Дорошенко