УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 907/713/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Гнідобор А.В.,

за участю представників учасників справи:

прокурора - Зарудяної Н. О.

відповідача 1 - Юрика Б. І. (адвоката)

розглянув касаційну скаргу Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2025

(суддя Ремецькі О. Ф.)

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025

(головуюча - Бонк Т. Б., судді: Зварич О. В., Якімець Г. Г.)

у справі за позовом Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави

до: 1) Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області;

2) Державного реєстратора Тячівської міської ради Данилич Нелі Василівни

про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи (позовні вимоги у відповідності до заяви від 04.11.2024),

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2025 року Закарпатська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідачів Бедевлянської сільської ради Тячівського району та державного реєстратора Тячівської міської ради Данилич Нелі Василівни про відміну запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.10.2023 № 13000207 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району.

2. У подальшому, Закарпатською обласною прокуратурою подано заяву про зміну предмета позову, згідно з якою уточнено позовні вимоги шляхом викладення пункту 2 прохальної частини позовної заяви у наступній редакції: "відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району. В іншій частині позовні вимоги залишити без змін.

3. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у адміністративній справі № 260/1301/23 визнано незаконним та скасовано рішення Бедевлянської сільської ради № 474 від 16.02.2023, на підставі якого внесено запис про припинення юридичної особи - Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради. Прокурор вважає позовну вимогу про відміну запису в ЄДР від 27.10.2023 № 3000207 ефективним способом захисту.

Фактичні обставини справи, установлені судами

4. 16.02.2023 року на засіданні 15 сесії Бедевлянської сільської ради прийнято рішення № 474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти III ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання» та припинено Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний код 25452536, як юридичну особу, шляхом приєднання до Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області із наступним створенням відокремленого підрозділу без статусу юридичної особи.

5. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Бедевлянський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів визнано протиправним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16.02.2023 № 474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання". У порядку ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України обласною прокуратурою здійснено вступ у розгляд вказаної справи з метою захисту інтересів держави.

6. Державним реєстратором Тячівської міської ради Данилич Н.В. 27.10.2023 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 013000207.

7. За доводами прокурора, підстава внесення оскаржуваного запису № 003003731 до ЄДР зникла.

8. З огляду на те, що обласною прокуратурою неодноразово скеровано відповідні листи у Центр надання адміністративних послуг Тячівської міської ради (вих № 24-1391-23 від 24.04.2024), Тячівську міську раду, зокрема у відділ державної реєстрації Тячівської міської ради (вих. № 24-1392-23 від 07.05.2024), Бедевлянській сільській раді Тячівського району (вих. № 24-443 - 24 від 15.05.2024, 24-630 вих.24 від 05.07.2024), однак уповноваженими особами відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відмовлено у здійсненні реєстраційних дій щодо скасування відповідних записів на підставі судового рішення та відміни державної реєстрації припинення юридичної особи.

9. За позицією прокурора, оскільки Закарпатським окружним адміністративним судом визнано незаконним та скасовано рішення Бедевлянської сільської ради № 474 від 16.02.2023, на підставі якого до ЄДР внесено запис про припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради, належним та ефективним способом захисту порушеного права буде вимога про відміну запису в ЄДР від 27.10.2023 № 013000207.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

10. 29.01.2025 Господарський суд Закарпатської області ухвалив рішення, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025, яким позов задовольнив повністю; відмінив державну реєстрацію припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району внесену на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27.10.2023 № 13000207; стягнув з Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на користь Закарпатської обласної прокуратури суму 3 028,00 у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

11. Суд першої інстанції виходив з того, що Закарпатським окружним адміністративним судом визнано незаконним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16.02.2023 № 474, на підставі якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення юридичної особи - про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 013000207, тому враховуючи приписи пункту 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу.

12. 12.12.2025 Бедевлянська сільська рада надіслала до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, а також постанову апеляційного господарського суду й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

13. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає випадок, передбачений пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу.

14. В обґрунтування зазначає, що під час ухвалення оскаржуваних судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій недотрималися вимог процесуального закону, що призвело до порушення завдань та основних засад господарського судочинства, визначених у статті 2 ГПК України. Скаржник вважає, що фактично оскаржувані рішення ухвалені на підставі голослівних, не доведених доказами (що відповідають критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності), тверджень Закарпатської обласної прокуратури, що основною підставою подання позову став намір забезпечення захисту порушених прав дітей територіальної громади на освіту. У порушення вимог статті 236 ГПК України, суди попередніх інстанцій не надали жодної оцінки доказам, поданих скаржником, неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права і не врахували висновки Верховного Суду, викладені у аналогічних правовідносинах, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21, постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/2535/18, від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21, від 23.11.2023 у справі № 902/1392/22, постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20, від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21.

15. Закарпатською обласною прокуратурою подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

16. Вказаний відзив мотивовано наступним:

- попри обґрунтування Верховного Суду і підтвердження висновку про правильність формулювання позовних вимог та розгляд вказаного позову у порядку господарського судочинства, Бедевлянська сільська рада Тячівського району в касаційній скарзі знову порушує питання про порушення правил підсудності, та необхідність вирішення в порядку адміністративного судочинства, попри прийняте судове рішення та наявність релевантної судової практики в аналогічних справах;

- Бедевлянська сільська рада Тячівського району посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21, постанові КГС ВС від 14.11.2018 у справі № 910/2535/18, постанові КГС ВС від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, постанові від 23.11.2023 у справі № 902/1392/22, постановах Великої Палати Верховного суду від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20, однак такі не підлягають до застосування у даних правовідносинах, оскільки пов`язані з ефективним способом захисту у справах про визнання правочину недійсним, стягнення заборгованості за договором тощо;

- вимога про скасування запису в ЄДР про припинення юридичної особи, пред`явлена до державного реєстратора з підстав порушення порядку та процедури ліквідації такої юридичної особи, є належним способом захисту порушених прав та інтересів особи і її розгляд не обмежується виключно перевіркою дій державного реєстратора, адже суду належить дослідити підстави для вчинення такого запису на предмет їх законності та його вплив на права і інтереси позивача. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 910/13125/19 та від 26.11.2021 у справі № 520/4005/2020, 16.01.2025 у справі № 914/1817/23;

- Бедевлянська сільська рада Тячівського району фактично висловлює незгоду із висновками судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 260/1301/23, в якій предметом судового розгляду про визнання протиправним і незаконним рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району від 16.02.2023 № 474, яке слугувало підставою для внесення державним реєстратором відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- суперечності, які виникають у зв`язку із реалізацією органами, установами державної влади та місцевого самоврядування повноважень у сфері охорони дитинства є порушенням загальнодержавних інтересів, підриває авторитет держави, якою гарантовано захист прав дитини з боку держав, що у відповідності до статті 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Позиція Верховного Суду

17. Справа № 907/713/24 розглядалася судами неодноразово.

18. Так, Господарський суд Закарпатської області рішенням від 29.01.2025 позов задовольнив повністю; відмінив державну реєстрацію припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради, внесену на підставі запису в ЄДР від 27.10.2023 №13000207.

19. Західний апеляційний господарський суд постановою від 20.05.2025 рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2025 скасував; провадження у справі закрив; роз`яснив Закарпатській обласній прокуратурі, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та що позивач має право протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

20. Касаційний господарський суд у постанові від 20.08.2025 у цій справі постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі № 907/713/24 скасував та направив справу № 907/713/24 для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

21. За висновком суду касаційної інстанції у вказаній постанові:

- у цих правовідносинах між учасниками спору відсутні відносини влади і підпорядкування, що визначають зміст публічних правовідносин, а тому суб`єктний склад учасників спору не означає безумовну його належність до публічно-правових спорів;

- заявлений прокурором позов про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до ЄДР, а є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції юридичної особи (можливості мати господарські права та обов`язки);

- з огляду на це, суд апеляційної інстанції помилково вважав, що цей спір належать до адміністративної юрисдикції та має вирішуватися за правилами КАС;

- Верховний Суд погодився з доводами прокурора про те, що спір у цій справі має розглядатись за правилами господарського судочинства.

22. Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань" встановлено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

23. Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус (стаття 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань").

24. За змістом статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань" повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

25. Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа).

26. Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

27. Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

28. У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача.

29. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17.

30. Враховуючи вищенаведене, питання наявності правових підстав для скасування певного реєстраційного запису не ставиться у виключну залежність від дотримання державним реєстратором визначеного Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" порядку та способу його дій і у випадку встановлення судом в межах відповідного спору незаконності підстави для вчинення такого запису, яким порушуються права та інтереси позивача, існують правові підстави для його скасування.

31. Як встановлено судами попередніх інстанцій у цій справі, 16.02.2023 Бедевлянська сільська рада прийняла рішення № 474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району шляхом приєднання", згідно з яким вирішено: припинити Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний код 25452536, як юридичну особу, шляхом приєднання до Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області із наступним створенням відокремленого підрозділу без статусу юридичної особи.

32. Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 21.09.2023 у справі № 260/1301/23 (залишеним без змін постановою Восьмого адміністративного апеляційного суду від 25.01.2024) задовольнив позов ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради, визнав протиправним та скасував рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради від 16.02.2023 № 474 "Про припинення Школи шляхом приєднання".

33. Під час судового розгляду справи № 260/1301/23 державний реєстратор Тячівської міської ради Данилич Н.В. 27.10.2023 внесла до ЄДР запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи (Школи) в результаті реорганізації № 013000207.

34. Отже, рішення Бедевлянської сільської ради про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району шляхом приєднання було скасоване в судовому порядку у справі № 260/1301/23.

35. Згідно з частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

36. Відповідно до частини п`ятої статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

37. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

38. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", підставою для проведення відповідних реєстраційних дій є судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи.

39. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у справі № 826/10249/18 належному способу захисту прав та інтересів відповідає позовна вимога про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи.

40. Внесення державним реєстратором до ЄДР запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є виконанням судового рішення про задоволення відповідної позовної вимоги. Натомість згідно з пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2025 у справі 914/1817/23.

41. Відтак, помилковими є доводи скаржника про неналежність заявленого прокурором способу захисту у цій справі.

42. Окрім того, ці вимоги випливають безпосередньо з рішення адміністративного суду, а відтак підставою для правомірності чинності реєстраційної дії в подальшому в цьому випадку є чинність вказаного рішення, оскільки "a priori" в цьому випадку не може залишатися чинною реєстраційна дія, яка вчинена на виконання вже скасованого рішення ради, як правової підстави для такої реєстрації.

43. Тому під час розгляду цієї справи підлягало дослідженню судами саме питання чинності вказаного судового рішення, а не обставини, на які посилається скаржник про те, що з моменту завершення реорганізації на розвиток філії Бедевлянського ліцею - Броварської гімназії, в тому числі на - розвиток матеріально-технічної бази (оснащення спортивного залу, благоустрій території, харчблоку, зон відпочинку, проведено ремонт електромережі, ремонт внутрішніх приміщень закладу, відремонтовано стару та закуплено нову комп`ютерну техніку, встановлено систему охоронної сигналізації) виділялися кошти та про вжиття заходів до організації та систематичного проведення навчальних та екскурсійних занять для учнів Броварської гімназії.

44. При цьому, обставини щодо порушення права членів територіальної громади бути належним чином та завчасно повідомленими про дату час та місце громадських слухань з соціальних питань та врахування їх думки при прийнятті рішення про припинення закладу освіти, яке безпосередньо впливає на конституційне право жителів територіальної громади на освіту, встановлено судами у справі № 260/1301/23.

45. Відтак, в цьому випадку у судів попередніх інстанцій у справі № 907/713/24 були відсутні підстави досліджувати наведені скаржником обставини, а тому безпідставними є доводи скаржника про те, що оскаржувані рішення ухвалені на підставі голослівних, не доведених доказами (що відповідають критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності), тверджень Закарпатської обласної прокуратури, що основною підставою подання позову став намір забезпечення захисту порушених прав дітей територіальної громади на освіту.

46. Враховуючи те, що Закарпатським окружним адміністративним судом визнано незаконним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16.02.2023 року № 474, на підставі якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення юридичної особи - про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 013000207, то судами обґрунтовано зазначено про задоволення вимоги прокурора про відміну державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи.

47. Безпідставними є також доводи скаржника щодо підвідомчості цього спору судам адміністративної юрисдикції, оскільки оцінку наведеному вже було надано у постанові Верховного Суду від 20.08.2025 у цій справі.

48. Щодо доводів скаржника про те, що у порушення вимог статті 236 ГПК України, суди попередніх інстанцій не надали жодної оцінки доказам, поданим скаржником, неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, і не врахували висновки Верховного Суду, викладені у аналогічних правовідносинах, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21, постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/2535/18, від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21, від 23.11.2023 у справі № 902/1392/22, постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20, від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21, колегія суддів зазначає наступне.

49. Велика Палата Верховного Суду у постанові 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 виснувала про критерії визначення подібних правовідносин.

50. Підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови; саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах; неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі (така правова позиція є сталою і послідовною, та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.04.2023 у справі № 910/12405/21, від 21.03.2023 у справі № 908/125/18, від 19.04.2023 у справі № 921/64/22, від 06.06.2023 у справі № 914/217/22, від 09.04.2024 у справі № 910/6316/23).

51. Процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

52. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування необхідно розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні правовідносини).

53. Водночас, касаційний суд вказує, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суди попередніх інстанцій, посилаючись на норму права, застосували її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачили тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, яка є подібною до справи, що розглядається Судом.

54. Не можна посилатись на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

55. До того ж алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичні обставини у справі, що формуються, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

56. Так, у наведених скаржником справах предметом розгляду були позови: про реорганізацію навчального закладу загальної середньої освіти шляхом пониження його ступеня, про зобов`язання повернути кошти споживачам послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; про визнання недійсними та скасувати рішення, оформлених протоколом проведення позачергових загальних зборів товариства, поновлення на посаді голови правління товариства, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників підприємства, внесення до державного реєстру зміни про керівника підприємства, скасування записів; визнання протиправним та скасування рішення міської ради про реорганізацію Комунального некомерційного підприємства та визнання протиправним та зобов`язання скасувати в Єдиному державному реєстрі запису; про стягнення заборгованості за договором; про звернення стягнення на предмет застави; про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договору на виконання робіт.

57. Натомість у справі, що розглядається предметом розгляду є позов про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району внесену на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27.10.2023 № 13000207.

58. При цьому, у вказаній справі встановлено обставини про те, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Бедевлянський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів визнано протиправним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16.02.2023 № 474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання".

59. У постанові Верховного Суду від 20.08.2025 у цій справі також зазначено про те, що вже під час судового розгляду справи № 260/1301/23 державний реєстратор Тячівської міської ради Данилич Н.В. 27.10.2023 внесла до ЄДР запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи (Школи) в результаті реорганізації № 013000207.

60. Відтак, предмет спору та характер фактичних обставин встановлених у справах, наведених скаржником, та у справі, що розглядається, є різними.

61. Разом з тим, у наведених скаржником постановах суд касаційної інстанції формував правові висновки, зокрема, щодо належності способу захисту, а також щодо підвідомчості спорів судам різних юрисдикцій (окрім справ № 910/5408/21, № 910/2535/18).

62. При цьому, аргументам скаржника щодо підвідомчості спорів судам різних юрисдикцій та належності способу захисту вже було надано оцінку в цій ухвалі, з огляду на правові висновки викладені у постанові від 20.08.2025 у справі № 907/713/24.

63. У справі № 910/5408/21 Верховним Судом досліджувалися питання: співвідношення понять "електронний документ" та "електронний доказ"; щодо ідентифікації автора, цілісності та достовірності електронних доказів; щодо суперечливої поведінки сторін та застосування концепції негативного доказу.

64. У справі № 910/2535/18 Верховний Суд зазначив про те, що після того, як позивач звернув в позасудовому порядку стягнення за майно, що було передано в іпотеку в забезпечення цих кредитних договорів, питанням, яке повинно бути з`ясоване судами, є встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача за цими кредитними договорами.

65. Натомість у справі, що розглядається, як предмет дослідження обставин судами, так і спосіб такого дослідження є відмінними від таких у справах № 910/5408/21 та № 910/2535/18, оскільки на відміну від вказаних справ, у справі № 907/713/24 предметом розгляду не є позов про стягнення заборгованості за договором або ж про звернення стягнення на предмет застави, окрім того позовні вимоги у цій справі випливають безпосередньо із скасування судом рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16.02.2023 № 474.

66. З огляду на викладене, наведені скаржником доводи про неврахування судами попередніх інстанцій у цій справі висновків, викладених у постановах Верховного Суду підтвердження не знайшли, адже правовідносин у справах не є подібними і у цих справах вирішувалися різні питання.

67. Оскільки правовідносини у наведених скаржником справах не є подібними до правовідносин у цій справі і відповідно висновки Верховного Суду у них не є застосовними до цієї справи, то касаційне провадження у цій справі слід закрити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

68. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Судові витрати

64. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника та не підлягає поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у справі № 907/713/24 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко