ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.03.2026 Справа № 917/313/26

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000

про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ГПК України щодо подання позовних заяв, викладених в ст. 162, 164 ГПК України, а саме:

- до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява подана по суду у паперовій формі 02.03.2026 згідно відмітки канцелярії суду.

Станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»).

Суд зазначає, що сума судового збору при звернені з цим позовом становить 3 328,00 грн.

Отже, Позивачеві необхідно надати суду докази сплати судового збору у вказаному розмірі.

Посилання Позивача на звільнення його від сплати судового збору відповідно до ч.1 п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (копія посвідчення учасника бойових дій додана до позовної заяви) суд не оцінює як правомірне за наступного мотивування.

Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Зокрема, п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Аналіз п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності з ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій, ветерани війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, та у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №240/8644/20, від 16.02.2022 у справі №560/4971/21, від 26.05.2022 у справі №640/14577/20, від 08.03.2023 у справі №701/589/22, від 20.07.2023 у справі №160/20070/21.

Оскільки предметом спору у даній справі є відміна державної реєстрації припинення юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2б» шляхом скасування відповідного запису державного реєстратора, позов поданий Позивачем як призначеним судом ліквідатором Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2б», у цьому спорі не вирішуються питання, пов`язані із соціальним захистом Позивача, як учасника бойових дій, передбачені положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Оскільки зазначена справа не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій, не стосується соціального і правового статусу Позивача, не пов`язана із соціальним захистом його порушених прав саме як учасника бойових дій, тобто позовні вимоги не охоплюються положеннями ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання означеної позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд звертає увагу, що доданий до позовної заяви опис вкладення «Укрпошти» та фіскальний чек датовані 03.02.2026, тому вони не можуть слугувати доказами направлення відповідачу копії позовної заяви, яка складена та підписана позивачем 02.03.2026.

Відсутність належних доказів сплати судового збору в установленому розмірі та відсутність доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу є підставою для залишення позовної заяви без руху згідно частини 1 статті 174 ГПК України.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та доказів відправлення відповідачу позовної заяви від 02.03.2026 з усіма додатками.

У разі відсутності наміру усувати недоліки позовної заяви, встановлені судом, позивач має право подати заяву про її відкликання (п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 162, 164, 174, 234 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та доказів відправлення відповідачу позовної заяви від 02.03.2026 з усіма додатками.

3. Встановити строк для усунення недоліків не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.235, 255 ГПК України).

Суддя І.І. Пушко