Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРОН СЕРВІС»
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРОН СЕРВІС»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА»
Без виклику представників сторін
Рішенням Господарського суду міста Києва 06.03.2026 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРОН СЕРВІС» заборгованість за Договором №26.11/19 від 16.11.2019 року інфляційних втрат у розмірі 7934 грн 66 коп. та 3% річних у розмірі 1611 грн 55 коп., за Договором №15.10/20 від 15.10.2020 року інфляційних втрат у розмірі 13330 грн 76 коп. та 3% річних у розмірі 2923 грн 17 коп., за Договором №№27.05/21 від 27.05.2021 року інфляційних втрат у розмірі 5038 грн 90 коп. та 3% річних у розмірі 1021 грн 38 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

06.03.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/14143/25, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (частина 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 4508-IX від 18.06.2025)

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті рішення Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано, зокрема, договір №25/25 про надання професійної правничої допомоги від 27.01.2025, додаткову угоди до договору №16 від 10.10.2025, рахунки-фактури №282 від 13.10.2025, №289 від 13.10.2025, платіжні інструкції №1431 від 11.02.2026 на суму 3500 грн, №1432 від 11.02.2026 на суму 4000 грн, а також акт про прийняття-передачу наданої правничої допомоги від 06.03.2026 на суму 10000 грн.

Дослідивши надані документи, суд приходить до висновку про співмірність вартості наданих послуг адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, та виконаних робіт.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРОН СЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/14143/25 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» (01011, м. Київ, вул. Печерський узвіз, буд. 19, ідентифікаційний код: 36520848) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРОН СЕРВІС» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32, ідентифікаційний код: 41923392) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 10.03.2026.

Суддя Я.В. Маринченко