ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Справа № 917/1933/25

за первісною позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Польська, 2А, м. Полтава, 36008

до відповідача фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича, АДРЕСА_1

про стягнення 203 913,55 грн заборгованості

та зустрічною позовною заявою

фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича,

АДРЕСА_1

до відповідача Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Польська, 2А, м. Полтава, 36008

про визнання недійсним Типового Індивідуального договору №5315 про надання послуги з постачання теплової енергії, укладеного між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та Кривун Павлом Миколайовичем в частині визначення цим договором ціни на теплову енергію рішеннями Полтавської обласної ради:

- № 477 від 30.09.2022 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інших споживачів (крім населення) (без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів);

- № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради № 687 від 26.09.2023) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інших споживачів (крім населення) (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів);

- № 854 від 30.08.2024 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інші споживачі (крім населення) (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів) (вх. № 2127/25) -

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Сьомкіна А. В.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом: Пихтіна Ю. А.,

від відповідача за первісним позовом: Ульянов Р. А.

13.10.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича про стягнення заборгованості за індивідуальним договором №5315про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021 року у розмірі 203 913,55 грн, з яких: 170 129,91 грн основна заборгованість за період з 01.11.2022 р. по 31.03.2025 р., 793,51 грн - пеня, 6 639,54 грн - 3% річних, 26 350,59 грн - інфляційні втрати (вх. № 2005/25).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 року даний позов переданий на розгляд судді Тимощенко О. М.

Ухвалою від 20.10.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

03.11.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог (вх. № 13965, т. 1 а. с. 122 - 129).

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на наступне:

- складені позивачем в односторонньому порядку акти зняття показань лічильника будинкового обліку теплової енергії не є допустимими доказами;

- позивачем в порушення умов індивідуального договору не було здійснено контрольне зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника. Таким чином, така обставина позову, як кількість спожитої теплової енергії позивачем не доведена;

- твердження позивача про те, що приміщення відповідача має теплове навантаження в 23082 ккал не підтверджене будь-якими доказами. Згідно технічних умов на реконструкцію системи опалення виданих в 2012 році, обсяг теплового навантаження зазначеного приміщення є істотно меншим і становить 11580 ккал/год.;

- позивач застосував до виниклих правовідносин тарифи, які на вироблену ним теплову енергію не розповсюджуються. Позивач здійснював виробництво теплової енергії, щодо якої він вимагає стягнення коштів, на теплоелектроцентралі - цілісному майновому комплексі Кременчуцької ТЕЦ;

- позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він має право у спірних правовідносинах застосовувати саме ці тарифи, зокрема, не надав доказів щодо підтвердження тієї обставини, що він виробляє в м. Кременчуці теплову енергію на будь-яких інших засобах провадження, крім теплоелектроцентралі;

- Полтавська обласна рада не мала ніяких повноважень на затвердження тарифів на виробництво теплової енергії на Кременчуцькій теплоелектроцентралі;

- перебування позивача в ліцензійному реєстрі Полтавської ОДА означає лише те, що він має ліцензію на виробництво теплової енергії на території Полтавської області, за виключенням виробництва теплової енергії на теплоцентралі. Органом ліцензування для тих, хто здійснює діяльність з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралі є НКРЕКП і позивач при здійсненні цієї діяльності має бути внесений саме до ліцензійного реєстру НКРЕКП. Відсутність позивача в ліцензійному реєстрі НКРЕКП не свідчить про те, що він не виробляє теплову енергію на теплоелектроцентралі. Відсутність його в цьому реєстрі може свідчити лише про те, що він ухилився від отримання відповідної ліцензії.

Також, посилаючись на ст. 90 ГПК України, відповідач вказав перелік запитань до позивача про обставини справи, що мають значення для справи:

1. Чи подавало ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в якості додатку до заяви про встановлення тарифів, на підставі якої було прийняте рішення Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 "Про встановлення тарифів на теплову енергію..." будь-які відомості у розрізі джерел теплової енергії, які розташовані в м. Кременчуці Полтавської області? Якщо так, то надайте копію зазначених відомостей та відповідних документів (копії паспортів котлів, насосного обладнання, вентиляторів, димососів, водопідготовчого обладнання, теплових мереж, як це передбачено п. 3 розділу ІІ Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12 вересня 2018 року № 239, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2018 р. за №1172/32624);

2. Коли (зазначте дату) до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області були внесені відомості про виробництво ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" теплової енергії в м. Кременчуці?

3. На підставі яких документів до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області були внесені відомості про виробництво ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" теплової енергії в м. Кременчуці? Надайте копії своєї заяви та доданих до неї документів;

4. На підставі яких документів до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області були внесені відомості про виключення м. Кременчука, як місця виробництва ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" теплової енергії? Надайте копії своєї заяви та доданих до неї документів, на підставі яких були внесені такі зміни до зазначеного реєстру;

5. Чи здійснювало ПОКВПТГ "Полтавтеплоерего" виробництво теплової енергії, щодо стягнення якої заявило позовні вимоги в цій справі, з використанням майна (повністю або частково) яке зазначене в додатку до рішення Полтавської обласної ради від 14 жовтня 2022 року № 481 "Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи "Навчально-методичний центр з газової безпеки" у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області"?

6. Чи подавало ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до органу ліцензування відомості про засоби провадження господарської діяльності, розташовані в м. Кременчуці в якості додатку №2 чи в якості зміни даних відповідно до ч.2 ст. 15 Закону "Про ліцензування видів господарської діяльності"? Надайте відповідну документи;

7. Чи подавало ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до органу ліцензування відомості місця провадження господарської діяльності, які розташовані в м. Кременчуці в якості додатку № 3 (див. питання № 6) чи в якості зміни даних відповідно до ч.2 ст. 15 Закону "Про ліцензування видів господарської діяльності" ? Надайте відповідні документи;

8. Чи має ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" діючу протягом 2022-2025 років ліцензію на право здійснення господарської діяльності з виробництва теплової енергії та теплоцентралях, теплоелектроцентралях? Надайте відповідний документ;

9. Якщо відповідь на питання №8 є позитивною, то прошу повідомити, які відомості були додані до відповідної заяви в якості додатків № 2 та №3 відповідно до п. 1.9 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 22 березня 2017 року № 308. Надайте копії відповідних відомостей;

10. На яких саме засобах провадження вироблялась теплова енергія, питання щодо стягнення вартості якої вирішується в цій справі?

04.11.2025 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про визнання недійсним Типового Індивідуального договору № 5315 про надання послуги з постачання теплової енергії, укладений між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та Кривун Павло Миколайовичем в частині визначення цим договором ціни на теплову енергію рішеннями Полтавської обласної ради:

- № 477 від 30.09.2022 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інших споживачів (крім населення) (без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів);

- № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради № 687 від 26.09.2023) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інших споживачів (крім населення) (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів);

- № 854 від 30.08.2024 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інші споживачі (крім населення) (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів) (вх. № 2127/25, документ сформований в системі "Електронний суд 03.11.2026 року).

Також, посилаючись на ст. 90 ГПК України, ФОП Кривун П. М. вказав перелік запитань до відповідача за зустрічним позовом про обставини справи, що мають значення для справи, а саме:

1. Чи було тепло, яке постачалось за договором № 5315 вироблене на джерелі Кременчуцька теплоелектроцентраль (Кременчуцька ТЕЦ)?

2. На яких саме теплогенераторах (зазначити марки) було вироблене тепло, яке постачалось за договором № 5315? Надати підтверджуючі документи щодо цих теплогенераторів.

3. На підставі яких правовстановлюючих документів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенего" використовувало теплогенератори ( котли), на яких було вироблене тепло, яке постачалось за договором № 5315? Надати копії цих документів.

4. Чи використовувалась пара, яка генерувалась теплогенераторами (котлами), на яких було вироблене тепло, що постачалось за договором № 5315 також для генерації електричної енергії?

5. Чи передбачає виробнича ( технологічна) схема роботи теплогенераторів (котлів), на яких було вироблене тепло, яке постачалось за договором № 5315 використання згенерованої цими теплогенераторами пари у виробництві електричної енергії? Надати відповідну технологічну схему.

6. До якого органу ліцензування та в якості додатку до якої заяви про отримання ліцензії були подані ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в складі відомостей про засоби провадження господарської діяльності відомості про засоби провадження, на яких була вироблена теплова енергія, яка постачалась за договором № 5315? Надати копію відповідної заяви та доданих до неї документів.

7. Опишіть та надайте в графічній формі схеми технологічних процесів, надані ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до заяви про отримання ліцензії з виробництва електричної енергії від 19 грудня 2022 року, що подавалась ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до НКРЕКП для отримання ліцензії на виробництво електричної енергії на Кременчуцькій ТЕЦ. Надайте копії цих документів.

8. Чи подавався договір № 447 про надання комплексної послуги від 24 жовтня 2023 року в якості додатку, що підтверджує витрати ліцензіата, до будь-якої із заяв, на підставі яких Полтавська обласна рада затверджувала для ПОКВПТ "Полтаватеплоенерго" тарифи своїми рішеннями № 477 від 30.09.2022, № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради № 687 від 26.09.2023), № 854 від 30.08.2024? Надайте копії відповідних документів.

9. Якщо договір № 447 про надання комплексної послуги від 24 жовтня 2023 року не подавався в якості додатку до заяви про встановлення тарифів на теплову енергію, то прошу пояснити - чому?

10. Чи вироблялась теплова енергія, яка постачалась за договором № 5315 на будь-якому з теплоегенераторів ( котлів), які не входять до складу майна, зазначеного в додатку до рішення Полтавської олбласної ради від 17 жовтня 2022 року № 481 "Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи "Навчально-методичний центр з газової безпеки" у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області"?

Ухвалою від 06.11.2025 року суд прийняв зустрічну позовну заяву фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича до розгляд; об`єднав зустрічну позовну заяву з первісним позовом в одне провадження; ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 09.12.2025 року на 09:00 год.; встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи; зобов`язав ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в порядку ст. 90 ГПК України надати відповіді запитання ФО-П Кривуна П. М., що зазначені у відзиві на первісний позов та у зустрічній позовній заяві.

11.11.2025 року від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив (вх. № 14442, т. 1 а. с. 220 - 228), в якій зазначено наступне:

- житловий будинок за адресою вул. Перемоги, 32-А у м. Кременчуці, в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача за первісним позовом, з 19.09.2023 оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії (ВКО Т/Е) та допущений до експлуатації (міжповірочний інтервал складає 4 роки), що підтверджується актом прийняття вузла комерційного обліку теплової енергії на абонентський облік від 19.09.2023 (дана інформація відповідачем не спростовується);

- ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" як виконавцю надавався балансоутримувачем будинку доступ до будинку, в тому числі до приміщень, у яких встановлено вузли комерційного обліку, для зняття показань будинкового засобу обліку теплової енергії. При цьому, норми Закону № 2119-VIII не містять вказівки про зазначення такої особи в актах зняття показників, що спростовує твердження представника відповідача за первісним позовом про їх недопустимість;

- згідно Робочого проекту "Реконструкції системи опалення нежитлових приміщень по вул. Перемоги, 32А в м. Кременчук" теплове навантаження нежитлового приміщення, розташованого по вул. Перемоги, буд. 32А в м. Кременчук, становило з 22.11.2012 по 14.11.2017 - 11 580 ккал/год., з 15.11.2017 - 23 082 ккал/год.;

- тариф ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" єдиний для всіх споживачів теплової енергії Полтавської області, і будь-які підстави для обрахування вартості теплової енергії для споживачів м. Кременчука за окремим тарифом у відповідача відсутні;

- 06.06.2017 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі безстрокових ліцензій. З 08.07.2021 року (з дня набрання чинності постанови від 07.07.2021 № 1085) НКРЕКП передані повноваження щодо ліцензування відповідної господарської діяльності з виробництва теплової енергії з державного на місцевий рівень. ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" є ліцензіатом Полтавської обласної державної адміністрації та внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області;

- для провадження господарської діяльності у в м. Кременчуці (на Кременчуцькій ТЕЦ) додаткової ліцензії законодавством не передбачена, ліцензіат має право здійснювати згадану господарську діяльність на території області відповідно до отриманої вищезгаданої ліцензії. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснює ліцензування діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях лише за умови одночасного ліцензування діяльності з виробництва електричної енергії;

- ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не зобов`язане ініціювати розгляд питання встановлення окремого тарифу для мешканців міста Кременчука, тому що є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах. Тарифи, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради, для застосування ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" є єдиними для всіх споживачів Полтавської області, і будь-які підстави для обрахування вартості теплової енергії для споживачів м. Кременчука за окремим тарифом відсутні;

- уповноваженим органом, що встановлює для ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" тарифи на постачання теплової енергії є Полтавська обласна рада;

- рішення Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022, № 669 від 28.07.2023, № 854 від 30.08.2024 в судовому порядку не скасовано та не визнано протиправним, їх застосування є правомірним.

19.11.2025 року від ПОКВПТ "Полтаватеплоенерго" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 14902, т. 1 а. с. 238 - 248). В обґрунтуванні своїх заперечень проти задоволення зустрічної позовної заяви ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" зазначило доводи, викладені у відповіді на відзив (вх. № 1442 від 11.11.2025 року), а також те, що:

- 22.09.2022 року Полтавською обласною радою було прийнято рішення №473 "Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ". 08.10.2022 року розпорядженням КМУ від 08.10.2022 року №894-р "Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ ДУ "Навчально-методичний центр з газової безпеки" у спільну власність територіальних громад Полтавської області прийнято рішення передати ЦМК, 14.10.2022 року рішенням Полтавської обласної ради №481 прийнято ЦМК у спільну власність територіальних громад, на виконання якого підписано акт приймання-передачі ЦМК.

В грудні 2022 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулося до НКРЕКП із заявами про видачу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" ліцензії на виробництво теплової та електричної енергії. Постановою НКРЕКП від 10.01.2023 року №20 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" відмовлено у видачі ліцензії з виробництва електричної енергії. Постановою НКРЕКП від 10.01.2023 року №21 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" відмовлено у видачі ліцензії з виробництва теплової енергії. Вказані відмови були зумовлені неможливістю провадження здобувачем ліцензії діяльності з виробництва електричної та теплової енергії у комбінований спосіб виключно засобами провадження, що належать Підприємству на праві господарського відання, оскільки відсутній окремий облік виробленої електричної енергії, а також не забезпечено відокремлення технологічних процесів здійснення діяльності з виробництва теплової енергії ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ". Це спростовує твердження ФО-П Кривуна П. М. про те, що теплова енергія, яка постачається ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" споживачам лівобережної частини міста Кременчука, вироблена саме на теплоелектроцентралі;

- ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" виступає замовником комплексної послуги у ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" на підставі відповідних договорів (така інформація з обмеженим доступом), згідно з якими ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" здійснює організацію виробництва теплової енергії на об`єктах Замовника та технічне обслуговування об`єктів Замовника. У зв`язку з наведеним ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" самостійно не здійснює ані виробництва електричної енергії, ані виробництва теплової енергії на цих об`єктах. Крім того, що у підприємства відсутні ліцензії на провадження цих видів діяльності, додатковим підтвердженням відсутності факту здійснення цих видів діяльності слугує звітність, що подається Регулятору "Інформація для моніторингу ринку теплової енергії", з розділу 1 якої вбачається, що ці види діяльності в обсягах провадження господарської діяльності відсутні;

- задля забезпечення захищеності критичної інфраструктури з метою безперервності її роботи, цілісності і стійкості, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" законодавчо позбавлене можливості надати інформацію та її документальне підтвердження, що містять критичну технологічну інформацію по підприємству.

26.11.2025 року від відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив (вх. №15213, т. 2 а. с. 23 - 25) із зазначенням наступного:

- з 08.07.2021 року на місцевий рівень передані повноваження на ліцензування лише тієї діяльності, яка не стосується виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях. І саме в межах цієї діяльності (крім виробництва теплової енергії на теплоелетроцентралях, теплолектростанціях) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" перебуває в ліцензійному реєстрі Полтавської ОВА;

- ліцензія серії АВ № 597475 на виробництво теплової енергії не надає права ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" виробляти теплову енергію на теплоелектроцентралях, про що в ній прямо зазначено;

- підставою для відмови НКРЕКП у видачі ліцензії стало не вірне оформлення документів. НРКЕКП вказав, що ті схеми роботи обладнання, які запропонував ПОКВПТГ "Полтаватобленерго" не дають можливості здійснювати окремий облік електричної енергії, яка виробляється двома ліцензіатами - заявником і ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ", та технологічні процеси цих двох підприємств не відокремлені. Цим самим НКРЕКП лише звернув увагу, що в разі застосування таких технологічних схем НКРЕКП буде позбавлений можливості встановити тарифи заявнику на виробництво теплової та електричної енергії, оскільки буде неможливо відокремити витрати на виробництво тепла та електричної енергії, які несе ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ", та витрати, які несе на виробництво тепла та електричної енергії ПОКВПТ "Полтаватеплоенерго";

- ліцензування діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралі віднесено до компетенції НКРЕКП, що підтверджує і факт звернення відповідача до цього органу за отримання відповідної ліцензії;

- постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2025 у справі № 440/6337/24 та від 18 червня 2024 року у справі № 440/10878/23 не мають преюдиційного характеру в частині встановлення фактів.

28.11.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення (вх. №15333, т. 2 а. с. 30 - 32) із зазначенням наступного:

- ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" посилається на постанову Верховного Суду від 19.11.2024 року у справі № 917/1122/23. Проте Верховний суд 19.11.2024 року у справі №917/1122/23 приймав ухвалу про закриття касаційного провадження (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123394302), а не постанову;

- дана справа і справа № 917/1122/23 не є подібними за фактичними обставинами;

- аналогічної якості є і посилання ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на рішення Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 440/19878/23, оскільки предметом розгляду зазначеної справи було визнання неправомірним відповідного рішення Полтавської обласної ради, а в цій справі ми ставимо питання не про визнання рішення Полтавської обласної ради, а про те, що у позивача відсутні підстави для застосування встановлених цим рішенням тарифів до спірних правовідносин, оскільки вони можуть бути застосовані до виробництва теплової енергії ПОКВПТГ "Полтавататеплоенерго" на всіх засобах провадження, крім теплоелектроцентралі.

28.11.2025 року від представника ФОП Кривуна П. М. - Ульянова Р. А. надійшла заява про його участь в усіх судових засіданнях по справі № 917/1933/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №15338, т. 2 а. с. 36).

Ухвалою від 01.12.2025 року суд задовольнив заяву представника ФО-П Кривуна П. М. - Ульянова Р. А. про його участь в усіх судових засіданнях Господарського суду Полтавської області по справі №917/1933/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

28.11.2025 року від представника ФОП Кривуна П. М. - Ульянова Р. А. надійшли заперечення на клопотання (вх. №15340, т. 2 а. с. 41), в яких зазначено про необхідність повернення без розгляду ПОКВПТГ "Полтаватеплоенрго" доказу, а саме - проекту реконструкції системи опалення, оскільки він поданий з пропуском строку.

03.12.2025 року від позивача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення (вх. №15619, т. 2 а. с. 48-51), відповідно до яких останній повідомив про відмову у наданні відповідей, оскільки поставлені запитання щодо правових підстав та повноважень на встановлення тарифів для підприємства, процедури ліцензування господарської діяльності та дослідження технологічних процесів вироблення теплової енергії на об`єкті Кременчуцька ТЕЦ, не стосуються обставин, що мають значення для справи № 917/1933/25. Керівником ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ є Міністерство оборони України. Об`єкти, що розташовані на території ЦМК Кременчуцька ТЕЦ, є підконтрольні Міністерству оборони України з особливим статусом безпечності (об`єкти підприємства віднесено до об`єктів критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення та присвоєно ІІІ категорію критичності. Цілісному майновому комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" присвоєно ІІ категорію критичності з грифом ДСК (є інформацією з обмеженим доступом). Отже, інформація щодо господарської діяльності підприємства на території ЦМК "Кременчуцька ТЕЦ" має критичну технологічну інформацію з обмеженим доступом та підлягає захисту відповідно із законом, а тому закрита з боку підприємства.

05.12.2025 року від представника відповідача за первісним позовом надійшло клопотання (вх. №15692, т. 2 а. с. 57 - 61) про:

- визнання не поважною причину не надання відповідей ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на поставлені в порядку ст. 90 ГПК запитання;

- зобов`язання ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у визначений судом розумний строк надати відповіді на відповідні питання;

- накладення на ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" штраф в розмірі до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В підготовчому засіданні 09.12.2025 року суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом (вх. №15692 від 05.12.2025 року); представник відповідача за первісним позовом повідомив про намір подати заяву про відвід судді; суд оголосив протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 20.01.2026 року до 10 год. 00 хв.

10.12.2025 року від представника відповідача за первісним позовом надійшла заява про відвід судді (вх. №15974, т. 2 а. с. 68, 69) та клопотання про збільшення колегії суддів (вх. №15975, т. 2 а. с. 74).

Ухвалою від 11.12.2025 року суд відмовив у задоволенні заяви представника ФО-П Кривуна П. М. - адвоката Ульянова Р. А. про відвід судді Господарського суду Полтавської області Тимощенко О. М. від розгляду справи №917/1933/25 (вхід. №15974 від 10.12.2025 р.) та передав матеріали справи для визначення автоматизованою системою судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 року заяву про відвід судді передано на розгляд судді Кьопову І. Г.

Ухвалою від 12.12.2025 року суд відмовив у задоволенні заяви представника ФО-П Кривуна П. М. - адвоката Ульянова Р. А. про відвід судді Господарського суду Полтавської області Тимощенко О. М. від розгляду справи №917/1933/25 (вхід. №15974 від 10.12.2025 р.).

Ухвалою від 19.01.2026 року суд відмовив у задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича про збільшення колегії суддів (вх. №15975 від 10.12.2025 року).

20.01.2026 року у підготовчому засіданні суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про поновлення строку на подачу відповіді на відзив на первісний позов та клопотання представника ФО-П Кривуна П. М. про поновлення строку на подачу відповіді на відзив на зустрічний позов.

Також суд не прийняв до розгляду доказ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" - копію Робочого проекту "Реконструкція системи опалення нежитлових приміщень по вул. Перемоги, 32 А в м. Кременчук" (2012 р.), оскільки він не був поданий у встановлений законом строк (разом з позовною заявою) та відсутністю обґрунтування неможливості його подання у вказаний строк з причин, що не залежали від сторони.

Клопотання про поновлення строку на подачу доказу - Робочого проекту "Реконструкція системи опалення нежитлових приміщень по вул. Перемоги, 32 А в м. Кременчук" (2012 р.) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в підготовчому засіданні не заявляло.

Протокольною ухвалою від 20.01.2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.02.2026 року на 09:00 год. (резервна дата - 03.03.2026 року 09:00 год.).

В судовому засіданні 26.02.2026 року протокольною ухвалою суд відмовив представнику ПОКВПТГ "Полтаватеплоенрго" в задоволенні клопотання, заявленому в порядку ст. 207 ГПК України, про поновлення строку на подачу доказів, долучених до відповіді на відзив на первісну позовну заяву, з огляду на відсутність обґрунтувань неможливості їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від учасника справи на стадії підготовчого провадження.

В судовому засіданні 26.02.2026 року представник ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" підтримала первісну позовну заяву та заперечила проти задоволення зустрічної позовної заяви; представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення первісного позову та підтримав зустрічний позов; суд дослідив матеріали справи та протокольною ухвалою оголосив перерву в судовому засіданні до 03.03.2026 року до 09:00 год.

В судовому засіданні 03.03.2026 року суд перейшов до судових дебатів та за результатами розгляду справи оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив коли буде складено повне рішення, роз`яснив порядок та строки оскарження рішення та набрання ним законної сили.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спорів по суті, господарський суд встановив наступне.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі позивач за первісним позовом, виконавець) засновано на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області. Засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Власник підприємства територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області.

Основним напрямком діяльності ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" відповідно до Статуту є забезпечення тепловою енергією на опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів.

ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій: 1) виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); 2) транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; 3) постачання теплової енергії, які були переоформлені на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 739 від 06.06.2017.

Відповідно до ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 308 від 22.03.2017, Обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності:

- з виробництва теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) діяльність з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії) на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);

- з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами суб`єктів господарювання у разі, якщо теплові мережі суб`єктів господарювання розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);

- з постачання теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснює (планує здійснювати) постачання теплової енергії на території відповідної області України (території міста Київ).

Підприємство внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістаральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії ( в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області.

До початку опалювального сезону 2022/2023 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" здійснювало господарську діяльність на території міст Полтави, Карлівки, Решетилівки, смтКотельви та смтМашівки.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №894-р у спільну власність територіальних громад Полтавської області передано цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи "Навчально-методичний центр з газової безпеки".

Рішенням Полтавської обласної ради № 481 від 14.10.2022 "Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи "Навчально-методичний центр з газової безпеки" у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області" було прийнято безоплатно з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи "Навчально-методичний центр з газової безпеки" (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 44657848). Пунктом 4 цього рішення, після затвердження акту приймання-передачі, передбачено передачу на баланс, у господарське відання, майна, як внесок до статутного капіталу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1508 від 20.10.2022 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладенням відповідних обов`язків згідно із законодавством.

Виходячи з викладеного починаючи з листопада 2022 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" постачає теплову енергію і надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ у тому числі і відповідачу за первісним позовом.

12.06.2012 року НКРЕКП видала Ліцензії ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" зі строком дії з 13.06.2012 по 12.06.2017:

- Серії АВ № 597476 на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами ;

- Серії АВ № 597475 на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії);

- Серії АВ № 597477 на постачання теплової енергії.

06.06.2017 НКРЕКП прийняла постанову № 739 "Про переоформлення ліцензій на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, виданих ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", якою переоформлено ліцензії на безстрокові, а ліцензії АВ № 597476, АВ № 597475, АВ № 597477 визнано недійсними.

ПОКВПТГ "Полтаватеплоенрго" внесено до Ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області за № 52 із зазначенням відомостей про переоформлення ліцензій 06.06.2017 року.

З 06.06.2017 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі безстрокових ліцензій.

Фізична особа-підприємець Кривун Павло Миколайович (далі відповідач за первісним позовом, споживач, ФО-П Кривун П. М.) має у власності нежитлове приміщення (кафе з прибудовою) за адресою м. Кременчук, вул. Перемоги, 32 А, загальна площа 140,1 кв. м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копією договору купівлі - продажу вбудовано-прибудованого приміщення кафе з прибудовою до нього від 02.02.2017 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1 а. с. 20 - 24).

Нежитлове приміщення Фізичної особи-підприємця Кривуна Павла Миколайовича має підключення перед вхідними засувками внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку № 32 А по вул. Перемоги, який з 19.09.2023 року оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії (ВКО/ТЕ) відповідно до акту прийняття вузла комерційного обліку теплової енергії на абонентський облік (т. 1 а. с. 25).

Система опалення нежитлового приміщення ФО-П Кривуна П. М. опломбована без проведення процедури відключення від мережі централізованого опалення, що підтверджується копією акту про пломбування від 26.10.2023 року (т. 1 а. с. 79).

Нежитлове приміщення (кафе з прибудовою) відповідача не оснащено індивідуальним розподільним приладом обліку теплової енергії.

Станом на 01.11.2022 співвласники багатоквартирного будинку №32 А за адресою: м. Кременчук, вул. Перемоги, не повідомили ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідні договори на послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води.

Взаємовідносини між співвласниками вищезазначеного багатоквартирного будинку за зазначеною адресою, починаючи з 01.11.2022 врегульовано Індивідуальними договорами про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і опубліковані на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.

Виходячи з викладеного, взаємовідносини між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та фізичною особою-підприємцем Кривуном П. М., як із власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку врегульовано Індивідуальним Договором №5315 про надання послуга з постачання теплової енергії, до нежитлового приміщення площею 140,1 кв.м. за адресою: місто Кременчук, вул. Перемоги, 32А. (далі - Індивідуальний договір). (т. 1 а. с. 16, 17).

Позивач вказує, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" забезпечує вказаний багатоквартирний житловий будинок послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, а тому його співвласники зобов`язані сплачувати за їх обсяг.

Оскільки нежитлове приміщення (кафе з прибудовою) ФО-П Кривуна П. М. знаходиться у багатоквартирному будинку №32 А по вул. Перемоги в місті Кременчуці, на відповідача покладено обов`язок нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир та нежитлових приміщень цього будинку.

За умовами п.1 Індивідуального договору про надання послуги від 01 листопада 2022, він являється публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 вказаного договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4 Договору).

Згідно пункту 17 Індивідуального договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Відповідно до умов п. 30 Договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya- potreb-nshih-spozhivachv/. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-nshih-spozhivachv/. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (п. 31 Договору).

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 Договору).

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (п. 33 Договору).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 Договору).

Пунктами 51, 52, 55 Індивідуального договору врегульовано, що договір набуває чинності з моменту акцептування його споживачем, але не пізніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.

Про факт надання послуги позивачем та отримання послуги відповідачем у період з 01.11.2022 по 31.03.2025 свідчать наявні у матеріалах справи копіями наступних документів:

- рішень виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1574 від 31.10.2022 року про початок опалювального періоду 2022-2023 років, №457 від 28.03.2023 року про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років, №229 від 23.10.2023 року про початок опалювального періоду 2023-2024 років, №677 від 26.03.2024 року про закінчення опалювального періоду 2023-2024 років, №2535 від 31.10.2024 р. про початок опалювального періоду 2024-2025 років, №748 від 27.03.2025 р. про закінчення опалювального періоду 2024-2025 років (т. 1 а. с. 84 - 89);

- актів про підключення до системи теплопостачання №271 від 06.11.2022 р., №1418 від 30.10.2023 р. та актів перевірки системи теплопостачання №571 від 05.11.2024 р., від 31.03.2023 року, №1736 від 28.03.2024 року, №762 від 31.03.2025 року (т. 1 а. с. 31 - 33);

- актів знаття показників приладів обліку теплової енергії в житлових будинках від 27.11.2023 р., від 25.12.2023 р., від 26.01.2023 р., від 25.02.2024 р., від 28.03.2024 р., від 28.11.2024 р., від 28.12.2024 р., від 29.01.2025 р., від 24.02.2025 р. , від 29.03.2025 р. (т. 1 а. с. 26 - 30).

Протягом спірного періоду діяли наступні тарифи, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради:

- № 477 від 30 вересня 2022 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго";

- № 669 від 28 липня 2023 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго";

- № 854 від 30 серпня 2024 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному цілодобовому доступі на сайті Полтавської обласної ради https://oblrada-pl.gov.ua/ та на сайті ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" http://te.pl.ua/ в розділі "ТАРИФИ", далі "Тарифи для потреб інших споживачів" (за посиланням http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb- nshih-spozhivachv/).

Позивач зазначає, що протягом періоду 01.11.2022 по 31.03.2025 на адресу відповідача направлялися рахунки на оплату. Доказів у спростування викладеного суду не надано.

За даними позивача за первісним позовом, ФО-П Кривун П. М. за вказані послуги не розрахувався, з огляду на що заявив до стягнення з відповідача за первісним позовом 203 913,55 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 01.11.2022 між сторонами Індивідуального Договору № 5315 про надання послуги з постачання теплової енергії, з яких: 170 129,91 грн - основна заборгованість за період з 01.11.2022 по 31.03.2025, 793,51 грн - пеня, 6 639,54 грн - 3 % річних та 26 350,59 грн - інфляційні втрати.

У свою чергу ФО-П Кривун П. М. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій посилається на те, що Індивідуальний Договір №5315 про надання послуга з постачання теплової енергії має бути визнаний частково недійсним (такий, що не відповідає законодавству (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України), оскільки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" встановив у формулярах та стандартних формах шляхом здійснення відповідних публікацій на своєму сайті таку умову договору, що ціна на теплову енергію визначається рішеннями Полтавської обласної ради (№ 477 від 30.09.2022, № 669 від 28.07.2023 та № 854 від 30.08.2024), яка не має повноважень на встановлення даних тарифів, оскільки теплова енергія, яка постачалась за спірним договором вироблялась виконавцем на теплоелектроцентралі. У зв`язку з цим ФО-П Кривун П. М. просив суд визнати недійсним Типовий Індивідуальний договір № 5315 про надання послуги з постачання теплової енергії, в частині визначення цим договором ціни на теплову енергію рішеннями Полтавської обласної ради:

- № 477 від 30.09.2022 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інших споживачів (крім населення) (без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів);

- № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради № 687 від 26.09.2023) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інших споживачів (крім населення) (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів);

- № 854 від 30.08.2024 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для потреб інші споживачі (крім населення) (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів) (вх. № 2127/25, документ сформований в системі "Електронний суд 03.11.2026 року).

Надаючи правову оцінку обставинам справи за первісним позовом та викладеним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Предметом розгляду у даній справі за первісним позовом є спір між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та ФО-П Кривуном П. М. щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, надані за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії. Позивач вимагав стягнення основного боргу, нарахованих санкцій (інфляційні втрати, 3% річних, пеня), посилаючись на фактичне надання послуг, чинність публічного договору приєднання та дійсність застосованих тарифів.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду (ч. 1 ст. 630 ЦК України).

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається оскільки вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Частиною 6 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Як вбачається із матеріалів справи, основним напрямком діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" є забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів на території м. Полтави, м. Кременчука, м. Решетилівки, смт. Машівки, смт. Котельва Полтавської області.

Судом встановлено, що спірні правовідносини за період з листопада 2022 по березень 2025 року, які виникли між сторонами у даній справі регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VІІІ від 09.11.2017), який введено в дію з 01.05.2019 та він є чинним.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" регулюються основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки,).

За наведеним у п. 2, 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VІІІ визначенням:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону №2189-VІІІ законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. До повноважень Кабінету Міністрів України належать: затвердження правил надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком; затвердження типових договорів про надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджено "Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типові договори про послуг з постачання теплової енергії" (далі також - Правила), які набули чинності з 04.09.2019, відповідно до яких, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст. 14 Закону (п. 13 Правил).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Закону № 2189-VІІІ за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним ст.6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії).

Згідно із Законом України №2189-VІІІ договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постанов Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 та №1023.

Відповідно до Правил у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022:

- індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем;

- індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку);

- фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

- у разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.

- споживачі у багатоквартирному будинку, які отримують послугу за іншою моделлю договірних відносин, у разі прийняття рішення про припинення такого договору можуть приєднатися до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, вчинивши дії, що засвідчують їх бажання укласти такий договір, відповідно до абзацу шостого цього пункту.

Форма індивідуального договору про надання комунальної послуги, затверджена постановами Кабінету Міністрів України № 1022, 1023 від 08.09.2021.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VIII передбачено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону (тобто не пізніше 01.05.2020) співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з ч. 1 ст. 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Водночас, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VIII передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в п. 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до ч. 7 ст. 14 цього Закону.

Наведені вище положення спеціального законодавства у сфері надання комунальних послуг свідчать про те, що законодавець унормував обов`язок підприємства теплопостачання з 01.05.2019 (тобто з дати, коли набрав чинності Закон №2189-VІІІ у новій редакції) укладати договори на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за новими правилами, які в силу вимог Закону мали бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг та споживачами цих послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, з урахуванням волевиявлення споживача щодо обрання моделі договірних відносин. Водночас, за відсутності волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо прийняття рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг ініціатива щодо його укладення надається безпосередньо виконавцям таких послуг, що мало місце у цій справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №908/3233/20, від 14.12.2023 у справі №908/2078/22 та від 09.04.2024 у справі №908/710/23).

Матеріалами справи підтверджується, що 01.11.2022 між сторонами було укладено Індивідуальний договір № 5315 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022 за адресою приміщення споживача вул. Перемоги, 32А в м. Кременчук.

Крім цього, факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку № 32 А по вул. Перемоги в м. Кременчук, в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача, підтверджуються рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1574 від 31.10.2022 року про початок опалювального періоду 2022-2023 років, №457 від 28.03.2023 року про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років, №229 від 23.10.2023 року про початок опалювального періоду 2023-2024 років, №677 від 26.03.2024 року про закінчення опалювального періоду 2023-2024 років, №2535 від 31.10.2024 р. про початок опалювального періоду 2024-2025 років, №748 від 27.03.2025 р. про закінчення опалювального періоду 2024-2025 років (т. 1 а. с. 84 - 89); актами про підключення до системи теплопостачання №271 від 06.11.2022 р., №1418 від 30.10.2023 р. та актів перевірки системи теплопостачання №571 від 05.11.2024 р., від 31.03.2023 року, №1736 від 28.03.2024 року, №762 від 31.03.2025 року (т. 1 а. с. 31 - 33); актами знаття показників приладів обліку теплової енергії в житлових будинках від 27.11.2023 р., від 25.12.2023 р., від 26.01.2023 р., від 25.02.2024 р., від 28.03.2024 р., від 28.11.2024 р., від 28.12.2024 р., від 29.01.2025 р., від 24.02.2025 р. , від 29.03.2025 р. (т. 1 а. с. 26 - 30).

Система опалення нежитлового приміщення ФО-П Кривуна П. М. опломбована без проведення процедури відключення від мережі централізованого опалення, що підтверджується копією акту про пломбування від 26.10.2023 року (т. 1 а. с. 79).

Протягом спірного періоду з боку відповідача за весь час не було будь-яких зауважень чи претензій щодо послуги та її якості.

Зважаючи на наведене, договір є обов`язковим для виконання сторонами, у тому числі і щодо своєчасної та повної оплати відповідачем наданих позивачем послуг.

При цьому, щодо підтвердження позивачем за первісним позовом обґрунтованості обсягу та вартості наданих ним ФО-П Кривун П. М. послуг суд зазначає наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ФО-П Кривун П. М. є власником нежитлового приміщення (кафе з прибудовою) за адресою м. Кременчук, вул. Перемоги, 32А, загальна площа 140,1 кв. м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копією договору купівлі - продажу вбудовано-прибудованого приміщення кафе з прибудовою до нього від 02.02.2017 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1 а. с. 20 - 24).

Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку по вул. Перемоги, 32 А в місті Кременчуці. Об`єктом теплопостачання є житловий будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Вказані приміщення не підпадають під термін неопалювальне приміщення.

Водночас ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" належним чином не доведено факт споживання відповідачем теплової енергії у спірний період з 01.11.2022 по 31.03.2025 у визначеному ним розмірі.

Суд виходить з того, що позовна вимога про стягнення грошових коштів може бути задоволена лише за умови, якщо її розмір є таким, що піддається арифметичній (математичній) перевірці судом. Якщо ж заявлена до стягнення сума не може бути верифікована та перевірена у ході судового розгляду, така вимога не підлягає задоволенню навіть за наявності загальних підстав для позову.

Як убачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом не надав суду належного та перевірюваного розрахунку обсягів теплової енергії, спожитої саме приміщенням споживача. Натомість до матеріалів справи долучені лише пояснення та зведені таблиці, з яких неможливо встановити фактичний обсяг споживання теплової енергії відповідачем за первісним позовом у кожному розрахунковому періоді та перевірити правильність такого розрахунку.

Зокрема позивач за первісним позовом, обраховуючи обсяги теплової енергії на потреби опалення приміщення ФОП Кривун П. М., послався на Методику розподілу між споживачами обсягів, спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджену Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 року №315, яка встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Відповідно до розділу II Методики, загальний обсяг, спожитої у будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на: загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення (Qоп.буд) у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень (Qпр), забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку (Qз.б.п.оп.) та сумарного обсягу теплової енергії (УiQвідкл.і), що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, у відповідності до наступної формули: Qоп.буд = Qпр + Qоп.з.п.б + УiQвідкл.і, Гкал,

де:

Qпр - обсяг спожитої теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у будівлі/будинку, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, або власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано, Гкал;

Qопз.п.б - обсяг спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначений відповідно до розділу IV цієї Методики, Гкал;

УiQвідкл.і - сумарний обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, через які прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, Гкал.

При цьому, пунктом 8 розділу ІV Методики визначено, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qоп.з.п.б), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qоп.буд ):

для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25%;

для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20%;

для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15%;

для будівлі/будинку комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Крім того, позивачем за первісним позовом щомісяця протягом спірного періоду проводилось нарахування за приєднане теплове навантаження (умовно-постійна частина двоставкового тарифу теплової енергії), яке визначається шляхом множення розрахункового теплового навантаження (Гкал/год) на умовно-постійну частину двоставкового тарифу на теплову енергію (грн/Гкал/год) за формулою: Ц = Qопmax х Туп , де:

Qопmax - максимальне розрахунокве теплове навантаження на опалення нежитлового приміщення, Гкал/год;

Туп - умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію, грн/Гкал/год.

Розраховані обсяги теплової енергії, що припадають на нежитлове приміщення Фізичної особи-підприємця Кривуна П. М. за період з 01.11.2022 по 31.03.2025 наведені в таблиці "Інформація щодо обсягів теплової енергії, відпущеної на потреби опалення приміщення фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Перемоги, 32 А за період з 01.11.2022 - 31.03.2025" (т. 1 а. с. 82).

Відповідно до статті 13 Закону з 01.12.2021 споживачам послуги щомісяця проводиться нарахування плати за абонентське обслуговування. Розмір плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії у розрахунку на одного абонента (з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку) становить 29,38 грн/міс (з ПДВ).

Також позивачем за первісним позовом надано рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії за відсутності письмового заперечення споживача (копії наявні у матеріалах справи).

Зазначені рахунки на оплату наданих послуг містять інформацію здійсненого нарахування: за послугу з постачання теплової енергії (умовно-змінна частина двоставкового тарифу, умовно-постійна частина), а також нарахування абонентської плати за період з 01.11.2022 по 31.03.2025.

Разом з тим, із сукупності складових, необхідних для визначення обсягу теплової енергії, спожитої конкретно визначеним споживачем, убачається, що позивачем за первісним позовом не доведено одну з базових вихідних величин розрахунку.

Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували походження та обґрунтованість розміру максимального теплового навантаження приміщення 0,0230820 Гкал/год.

На дану обставину також посилається ФО-П Кривун П. М. у відзиві на первісну позовну заяву. При цьому, останній зазначає про наявність технічних умов на реконструкцію (т. 1 а. с. 132), відповідно до яких теплове навантаження об`єкту на опалення становить 11 580 ккал/год, а не 230 820 ккал/год (яке використовує ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у розрахунках вартості отриманих послуг).

Позивач за первісним позовом не надав технічної документації, проектних матеріалів, актів приєднання, розрахунків або погоджених зі споживачем документів, з яких можливо встановити, яким чином визначено зазначений показник (суд не прийняв до розгляду доказ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" - копію Робочого проекту "Реконструкція системи опалення нежитлових приміщень по вул. Перемоги, 32 А в м. Кременчук" (2012 р.), оскільки він не був поданий у встановлений законом строк (разом з позовною заявою), а також суд відмовив у задоволенні клопотання (в порядку ст. 207 ГПК України) про поновлення строку на подачу вказаного доказу з огляду на відсутність обґрунтувань неможливості їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від учасника справи).

При цьому суд зазначає, що відповідно до інформації, вказаної у Технічних умовах на реконструкцію системи опалення (т. 1 а. с. 132), строк дії даних технічних умов - 2 роки.

Отже, з огляду на те, що дані Технічні умови датовані 2012 роком, строк їхньої дії закінчився у 2014 році.

Тобто, за таких обставин, з наданих сторонами документів неможливо встановити, які саме вихідні дані взяті ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для обрахунку обсягу спожитої ФО-П Кривун П. М. теплової енергії.

З урахуванням наведеного, констатуючи неможливість самостійного арифметичного розрахунку/перевірки судом суми позовних вимог за первісним позовом, суд дійшов висновку про те, що у вимозі ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про стягнення з відповідача 170 129,91 грн заборгованості з оплати спожитої послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.03.2025 слід відмовити.

ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", звертаючись до суду з первісним позовом, також просив стягнути з відповідача 793,51 грн пені, 6 639,54 грн 3% річних та 26 350,59 грн інфляційних втрат.

Враховуючи те, що судом встановлено недоведеність нарахування основної заборгованості, вимоги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат задоволенню не підлягають.

Відносно інших аргументів сторін за первісним позовом суд зазначає, що вони жодним чином не впливають на висновок суду про недоведеність суми основного зобов`язання як підставу відмови у первісному позові, тому не вимагають детального аналізу суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи за зустрічним позовом та викладеним доводам сторін, суд виходить з наступного.

У зустрічній позовній заяві ФО-П Кривун П. М. зазначає, що Індивідуальний Договір №5315 про надання послуга з постачання теплової енергії має бути визнаний частково недійсним (такий, що не відповідає законодавству (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України), оскільки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" встановив у формулярах та стандартних формах шляхом здійснення відповідних публікацій на своєму сайті таку умову договору, що ціна на теплову енергію визначається рішеннями Полтавської обласної ради (№ 477 від 30.09.2022, № 669 від 28.07.2023 та № 854 від 30.08.2024), яка не має повноважень на встановлення даних тарифів, оскільки теплова енергія, яка постачалась за спірним договором вироблялась виконавцем на теплоелектроцентралі. Лише Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг має здійснювати ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) діяльність з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках.

Як вже зазначалось судом, відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 ГК України).

Частина 3 статті 180 Господарського кодексу України визначає, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, угода може бути визнана недійсною лише з підстав, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

При цьому, у п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11 зазначено, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв`язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини друга - п`ята, сьома статті 180 ГК України тощо).

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 01.11.2022 між сторонами було укладено Індивідуальний договір № 5315 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022 за адресою приміщення споживача вул. Перемоги, 32А в м. Кременчук.

Разом з цим, у застосуванні наведених положень статей ЦК України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому (див. правовий висновок Верховного Суду у постанові від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуги;

6) порядок оплати послуги;

7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Предметом зустрічного позову ФО-П Кривуна П. М. є вимога про визнання недійсним Типового Індивідуального договору № 5315 про надання послуги з постачання теплової енергії в частині визначення цим договором ціни на теплову енергію.

Згідно висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 11.08.2021 у справі №926/324/20, від 18.11.2021 у справі №907/12/19, від 12.03.2018 у справі №910/22319/16, від 02.05.2018 у справі №910/14411/16, умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки у такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому.

Отже, суд враховує, що ціна послуги (вартість) є однією з істотних умов спірного договору. Відповідно до положень статті 180 Господарського кодексу України, договір без узгодження положень ціни послуг (їх вартості), втрачає свою юридичну силу, оскільки така умова є невіддільною від сутності договору.

Ураховуючи приписи статті 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини договору не тягне за собою недійсності договору в цілому, якщо він може існувати без цієї частини. Проте ціна послуг (вартість послуг) договору як істотна умова не може бути виключена без порушення цілісності правочину. Визнання цієї умови недійсною унеможливлює належне виконання договору.

Правовий висновок щодо застосування статей 215, 217 Цивільного кодексу України в контексті частини третьої статті 180 Господарського кодексу України викладено у наведеній постанові Верховного Суду у справі №916/3015/23 від 30.05.2024 за змістом якого, за умови доведеності недійсності положення угоди, яке є істотною умовою, такий правочин підлягає визнанню недійсним в повному обсязі.

Оскільки п. 31 спірного договору, який оспорює позивач за зустрічним позовом у даній справі, є істотною умовою цього договору (встановлення вартості послуги), то такий договір не може бути визнаний недійсним в цій частині, а лише в цілому. Проте, така позовна вимога, як визнання договору недійсним в цілому, заявлена не була.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вимог за зустрічним позовом з викладених вище підстав.

При цьому інші доводи та заперечення сторін судом почуті, проте не оцінюються як обґрунтовані та правомірні, оскільки не впливають на зроблені судом висновки.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Частиною 5 ст. 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підсумовуючи наведене вище, суд повністю відмовляє в задоволенні первісного позову ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та зустрічного позову ФО-П Кривуна П. М.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Фізична особа - підприємець Кривун П. М. у відзиві на первісну позовну заяву (вх. № 13965 від 03.11.2025 р., т. 1 а. с. 122-129) зазначив, що витрати на правничу допомогу в цій справі становлять 23 000,00 грн, які мають бути сплачені відповідачем у фіксованій сумі, тому розрахунок не подається.

Згідно з положеннями частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. Так, у частині третій статті 126 та частині восьмій статті 129 ГПК України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Наведені вище положення ГПК у сукупності дають підстави дійти висновку про те, що сторона спору має обов`язок заявити про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Такий обов`язок сторони чітко визначено у статтях 124, 126, 221 ГПК України.

Договір на надання правничої допомоги, акт приймання - передачі наданих послуг та інші докази на підтвердження надання правової допомоги відповідачеві за первісним позовом в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості ФО-П Кривуном П. М. не підтверджено.

Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі у задоволенні первісного позову відмовлено у повному обсязі, проте обсяг наданих послуг і виконаних робіт адвокатом Ульяновим Р. А. та їх вартості не підтверджено, відтак у суду відсутні правові підстави для покладення витрат відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу на ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання первісного та зустрічного позовів, покладаються на сторін.

Керуючись статтями 129, 231,232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволення первісного позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго".

2. Відмовити у задоволення зустрічного позову фізичної особи - підприємця Кривуна Павла Миколайовича.

Повний текст рішення підписано 12.03.2026 року.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. М. Тимощенко