УХВАЛА

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/2207/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтоекспедиція»

до акціонерного товариства «Укрнафта»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»

про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню,

Представники:

не викликались

УСТАНОВИВ:

До суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтоекспедиція» з позовом до акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання банківської гарантії № 48157 від 05.06.2025, виданої акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» такою, що не підлягає виконанню.

За твердженням позивача, він належним чином виконав зобов`язання за договором про закупівлю товару від 11.06.2025, укладеним з акціонерним товариством «Укрнафта»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтоекспедиція» подало заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити стягнення на підставі вимоги акціонерного товариства «Укрнафта» за банківською гарантією № 48157 від 05.06.2025, виданою акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус», до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

- заборонити акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» здійснювати будь-які виплати (перерахування коштів) на користь акціонерного товариства «Укрнафта» за банківською гарантією № 48157 від 05.06.2025 до закінчення розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач послався на те, що заявлений ним до вжиття захід забезпечення позову є співмірним із заявленими ним позовними вимогами, є обґрунтованим та адекватним, дозволить не допустити безпідставне списання грошових коштів за виданими банківськими гарантіями та дозволить виконати рішення суду за результатами вирішення спору у цій справі, забезпечить позивачу захист його майнових прав. Невжиття таких заходів забезпечення позову у разі задоволення позову у цій справі зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки грошові кошти вже будуть перераховані банком-гарантом на користь відповідача.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також у статті 137 ГПК України визначені випадки, коли не допускається вжиття заходів забезпечення позову, одним з яких є тотожність за змістом заходів забезпечення позову позовним вимогам (п. 11).

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд не знаходить переконливими доводи заявника щодо наявності обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того Верховний Суд у справі № 910/3334/22 (постанова від 18.01.2023) дійшов висновку, що обставина відсутності порушення боржником основного зобов`язання, про що зазначає позивач, не може бути підставою для забезпечення позову шляхом заборони гаранту вчиняти дії щодо виконання банківської гарантії при вирішенні спору щодо зобов`язання кредитора (бенефіціара) відкликати вимогу до гаранта про виплату грошових коштів за банківською гарантією. Суд касаційної інстанції зазначив, що задовольнивши заяву позивача про забезпечення позову, фактично на етапі вжиття заходів забезпечення позову суд вирішує частково спір по суті щодо виконання гарантом зобов`язання сплатити визначену в гарантії суму, внаслідок чого позбавляє кредитора можливості отримати належні йому суми протягом строку, на який видана гарантія, чим порушує вимоги частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на це, оцінюючи наведені заявником доводи на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову).

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтоекспедиція» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 05.03.2026.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун