ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2026 р. Cправа № 902/513/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Волонтерів, 15а м. Гайсин, Вінницька область, 23700) в інтересах держави в особі Джулинської сільської ради (вул. Соборна. 1, с. Джулинка, Гайсинський район, Вінницька область, 24450)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до: Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" (вул. Центральна, 118Б, с. Джулинка, Гайсинський район, Вінницька область, 24450)

про визнання додаткових угод недійсними та повернення 60848,09 грн безпідставно сплачених коштів,

В С Т А Н О В И В :

Керівником Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області подано позов в інтересах держави в особі Джулинської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" про визнання додаткових угод недійсними та повернення 60848,09 грн безпідставно сплачених коштів.

Ухвалою суду від 28.04.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/513/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.

Учасники справи скористалися таким правом: відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. №01-34/4906/25 від 08.05.2025) та заперечення на відповідь на відзив (вх. №01-34/5408/25 від 20.05.2025), прокурором - відповідь на відзив (вх. №01-34/5248/25 від 16.05.2025).

Ухвалою суду від 29.05.2025 провадження у справі № 902/513/25 зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24.

10.02.2026 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі № 902/513/25, враховуючи клопотання Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (вх. № 01-34/1186/26 від 04.02.2026) та усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі. Цією ж ухвалою встановлено учасникам справи строк для надання пояснень, в яких актуалізувати власну процесуальну позицію щодо позову.

Учасники справи скористалися таким правом: прокурором подано пояснення про підтримання заявленого позову в повному обсязі, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24 (а.с. 26-33, т.2); Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" подало додаткові пояснення (а.с. 16-25, т.2) про незмінність правової позиції відповідача 1, викладеної у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами процедури закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" укладено Договір №БЕ-130700 про постачання електричної енергії споживачу від 23.01.2023 (Договір).

В подальшому між цими ж сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору, відповідно до яких змінено ціну за одиницю товару.

Як стверджує прокурор, унаслідок укладення додаткових угод №5 від 01.08.2023, №6 від 01.09.2023, №7 від 01.12.2023 до Договору Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" не отримало електричної енергії на суму 60848,09 грн.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вказані додаткові угоди внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час їх укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" безпідставно сплачені кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 60848,09 грн.

Суть заперечень відповідача 1 зводиться до того, що за час дії Договору середньозважена ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" зросла на 19,77%. Тому у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" було запропоновано Комунальному некомерційному підприємству "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" підписати спірні додаткові угоди.

Поряд з цим 12.10.2022 з метою врегулювання питань закупівель на час військового стану Кабінет Міністрів України пішов на зустріч енергопостачальникам та прийняв постанову №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Особливості).

Прийняттям Особливостей на час війни та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, тому законодавець врегулював питання зміни ціни без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє Товариству змінювати вартість за спожиту електроенергію пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку.

Крім того, 07.05.2024 Міністерство економіки України видало Наказ №11712 від 07.05.2024 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Рекомендації).

Пунктом 1 Розділу II Рекомендацій зазначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування під час здійснення публічних закупівель, зокрема електричної енергії, замовник керується вартісними межами, встановленими особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", затвердженими постановою № 1178, тим самим підтвердило, що починаючи з жовтня 2022р. на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень.

У відповіді на відзив відповідача 1 на позовну заяву прокурор зазначає, що ТОВ "Енера Вінниця" уклало Договір №БЕ-130700 про постачання електричної енергії споживачу від 23.01.2023 за ціною 5,496336 грн з ПДВ за 1кВт/год, що є більшим від середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" сайту "Оператор ринку", а тому підстав для укладання оспорюваних додаткових угод не було.

Крім того, експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати, які стали підставами для збільшення ціни на електричну енергію згідно з умовами додаткових угод №№ 5, 6, 7 не підтверджують коливання ціни на електричну енергію на ринку, а відображають інформацію станом на певні дати та/або періоди та така інформація має лише довідковий характер.

Прокурор у поданому поясненні, в якому актуалізував свою позицію по суті спору з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24, акцентує увагу, що Велика Палата Верховного Суду вкотре підтвердила свої сталі висновки про те, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

За результатами процедури закупівлі 23.01.2023 між Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (Постачальник) укладено Договір №БЕ-130700 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), відповідно до п. 2.1. якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Найменування товару: код ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія). Кількість товару: 94900 кВт/год (п. 2.3. Договору).

За змістом п. 5.1. Договору ціна за 1кВт*год електричної енергії, станом на дату укладання цього Договору, з урахуванням тарифу на послуги з передачі, становить 5,496336 грн з урахуванням ПДВ.

Загальна вартість всього обсягу поставки електричної енергії складає 521602,29 грн, у .ч. ПДВ (20%) 86933,72 грн (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 13.1. Договору останній набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії до 31.12.2023 р. (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

За змістом п. 5.5. Договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Пунктом 5.6. Договору визначено, що у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку у бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена.

У подальшому між Споживачем та Постачальником укладено ряд додаткових угод до Договору, а саме:

- додаткову угоду № 1 від 01.03.2023, на підставі якої з 01.03.2023 зменшено обсяги закупівлі до 61122,98 кВт/год та збільшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 6,822696 грн;

- додаткову угоду № 2 від 01.04.2023, на підставі якої зменшено ціну на електричну енергію з 6,822696 грн за кВт/год до 6,539460 грн за 1 кВт/год;

- додаткову угоду № 3 від 01.06.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 6,539460 грн за кВт/год до 6,743208 грн за 1 кВт/год, з урахуванням тарифу на її розподіл. Обсяг електричної енергії за договором зменшено до 38190 кВт/год.

- додаткову угоду № 5 від 01.08.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 6,743208 грн за кВт/год до 7,781856 грн за 1 кВт/год. Обсяг електричної енергії за договором зменшено до 25500 кВт/год;

- додаткову угоду № 6 від 01.09.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 7,781856 грн за кВт/год до 7,865856 грн за 1 кВт/год. Обсяг електричної енергії за договором зменшено до 20000 кВт/год;

- додаткову угоду № 7 від 01.12.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 7,865856 грн за кВт/год до 8,23686 грн за 1 кВт/год. Обсяг електричної енергії за договором зменшено до 8620 кВт/год.

Підставою для укладення додаткової угоди № 5 від 01.08.2023 вказано п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Особливостей), а також експертний висновок Вінницької ТПП №В-259 від 10.08.2023.

Підставою для укладення додаткової угоди № 6 від 01.09.2023 також вказано п.19 Особливостей та експертний висновок Вінницької ТПП №В-298 від 04.09.2023.

Підставою для укладення додаткової угоди № 7 від 01.12.2023 слугував експертний висновок Вінницької ТПП №В-419 від 01.12.2023

Прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткових угод № 5 від 01.08.2023, № 6 від 01.09.2023 та № 7 від 01.12.2023 збільшено ціну за одиницю товару на 22,15% (з 6,743208 грн до 8,23686 грн за 1 кВт/год), при цьому кількість кВт/год електричної енергії зменшено. Відтак за погодженою договірною ціною (без врахування спірних додаткових угод) Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" виконало свої зобов`язання згідно поставленого обсягу електричної енергії на суму 281830,74 грн з ПДВ.

Проте Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" за відповідний обсяг спожитої електричної енергії згідно наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій сплатило ТОВ "Енера Вінниця" 342678,83 грн з ПДВ, тому відповідач безпідставно отримав кошти на загальну суму 60848,09 грн, які заявлено до стягнення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі Договір №БЕ-130700 про постачання електричної енергії споживачу від 23.01.2023, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, що узгоджується з приписами статті 180 Господарського кодексу України (тут і надалі чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та приписами Закону України "Про публічні закупівлі".

Договором на момент його укладення визначено ціну 1 кВт/год електричної енергії - 5,496336 грн з ПДВ.

Договором в редакції додаткової угоди №3 від 01.06.2023, що передувала укладенню спірних додаткових угод, ціна за 1 кВт/год електричної енергії визначена в розмірі 6,743208 грн.

Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

За приписами частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За приписами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

З огляду на зазначене, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначила, що не вбачає відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22.

Зокрема у пунктах 155, 156 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначено:

"155. Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

156. Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ № 1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю."

Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).

Суд зазначає, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі№924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).

Відповідно до пункту 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення Договору та додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Визначаючись щодо правомірності підстав укладення додаткової угоди № 5 від 01.08.2023, суд враховує, що такою угодою було збільшено ціну товару за 1 кВт/год електричної енергії з 6,743208 грн з ПДВ до 7,781856 грн з ПДВ за 1 кВт/год з ПДВ. Умови додаткової угоди застосовуються з 01.08.2023.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 5 від 01.08.2023 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за липень 2023 року по відношенню до червня 2023 року в бік збільшення на 23,50%.

Відповідно до додаткової угоди № 6 від 01.09.2023 підвищено ціну на електричну енергію з 7,781856 грн за кВт/год до 7,865856 грн за 1 кВт/год. Умови додаткової угоди застосовуються з 01.09.2023.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 6 від 01.09.2023 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-298 від 04.09.2023, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за серпень 2023 року по відношенню до липня 2023 року в бік збільшення на 13,42%.

Відповідно до додаткової угоди № 7 від 01.12.2023 підвищено ціну на електричну енергію з 7,865856 грн за 1 кВт/год до 8,23686 грн за 1 кВт/год. Умови додаткової угоди застосовуються з 01.12.2023.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 7 від 01.12.2023 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-419 від 01.12.2023, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за листопад 2023 року по відношенню до жовтня 2023 року в бік збільшення на 7,19 %.

Однак у вищевказаних експертних висновках торгово-промислової палати на підтвердження підстав для укладення спірних додаткових угод інформація про динаміку ціни електричної енергії з прив`язкою до дати укладення Договору чи попередньої додаткової угоди відсутня, лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання.

Отже, такі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 19 Особливостей. Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Більше того, додатковою угодою № 5 від 01.08.2023 до Договору збільшено ціну на електричну енергію з 6,743208 грн з ПДВ до 7,781856 грн з ПДВ за кВт/год (тобто збільшення становить 15,43% за одиницю товару). Поряд з цим, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо усіх випадків збільшення ціни за одиницю товару в цілому. Тобто, уже разове збільшення ціни електричної енергії на 15,43% є неправомірним.

В свою чергу, додаткові угоди №6 від 01.09.2023 та №7 від 01.12.2023 є уже похідними від попередньої додаткової угоди № 5 від 01.08.2023, зміни за якою суперечать п. 19 Особливостей (оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод), та як наслідок є незаконною.

Як уже суд зазначав вище, відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Враховуючи те, що додаткові угоди №5 від 01.08.2023, №6 від 01.09.2023 та №7 від 01.12.2023 до Договору №БЕ-130700 про постачання електричної енергії споживачу від 23.01.2023 укладені з порушенням вимог п. 19 Особливостей та ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.

Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.

Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів на загальну суму 60848,09 грн, суд враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків за період постачання липня-грудня 2023 року повинні братися ціни, встановлені сторонами за основним договором в редакції Додаткової угоди № 3 від 01.06.2023.

Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів здійснювався позивачем на підставі ціни за Договором станом на дату його укладення (за період постачання січня-лютого 2023 року), а також на підставі ціни, що була погоджена сторонами за Додатковою угодою № 3 від 01.06.2023 (за період постачання липня-грудня 2023 року) та відповідно до кількості спожитої електричної енергії.

Згідно наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій підтверджується оплата вартості отриманої позивачем електричної енергії за Договором за період липня-грудня 2023 року в сумі 207383,62 грн з ПДВ. По ціні електричної енергії згідно Додаткової угоди № 3 від 01.06.2023 (6,743208 грн за 1 кВт/год з ПДВ) за 26286 кВт/год необхідно було сплатити 177251,96 грн. Тобто різниця між вартістю поставки товару за період постачання липня-грудня 2023 року за ціною до укладення спірних додаткових угод та фактичною оплатою становить 30128,65 грн (207383,62 грн - 177251,96 грн = 30131,66 грн).

Поряд з цим за період січня-лютого 2023 року Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" сплатило 135295,21 грн. Сплата відбулася відповідно до кількості спожитої електричної енергії в обсязі 19027 кВт/год. Тобто фактично відбулася сплата за тарифом 7,11 грн з ПДВ за 1 кВт/год , тоді як за вказаний спірний період діючим був тариф, встановлений на дату укладення Договору - 5,496336 грн.

Отже, правомірною за період січня-лютого 2023 року є сплата спожитої електричної енергії в розмірі 104578,78 грн (19027 кВт/год х 5,496336 грн). Тому різниця між фактично сплаченими коштами та коштами, які підлягали сплаті, становить 30716,43 грн (135295,21 грн - 104578,78 грн).

Суд враховує, що тариф 7,11 грн з ПДВ за 1 кВт/год не встановлювався ані основним Договором, ані додатковими угодами, тому сплачені кошти в розмірі 30716,42 грн є також безпідставно сплаченими в силу приписів ст. 1212 ЦК України.

Отже, загальна сума безпідставно сплачених коштів становить 60848,09 грн (30131,66 грн + 30716,43 грн), тому позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю у вказаній сумі.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів. Поряд з цим викладені відповідачами заперечення по суті спору жодним чином не спростовують викладених судом мотивів щодо задоволення позову.

Водночас ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 35 ч. 1 ст. 64 БК України частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань належить до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад.

Позовні вимоги прокурора у даній справі ґрунтуються саме на факті неефективного витрачання коштів підконтрольним Джулинській сільській раді комунальним некомерційним підприємством,

Отже, безпідставно сплачені бюджетні кошти за електричну енергію в подальшому будуть перераховані до загального фонду місцевого бюджету Джулинської сільської ради, з якого фактично були витрачені, оскільки іншого порядку повернення коштів не визначено.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, незаконне та неефективне використання комунальною установою чи підприємством бюджетних коштів створює підстави для представництва прокурором інтересів держави саме в особі органу місцевого самоврядування, якому такі установа чи підприємство підконтрольні.

Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 12112 грн покладаються на відповідачів порівну (по 6056 грн на кожного).

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди до Договору №БЕ-130700 про постачання електричної енергії споживачу від 23.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" ():

- №5 від 01.08.2023;

- №6 від 01.09.2023;

- №7 від 01.12.2023.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь Джулинської сільської ради (вул. Соборна. 1, с. Джулинка, Гайсинський район, Вінницька область, 24450, ) в дохід місцевого бюджету безпідставно сплачені кошти в сумі 60848,09 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ) 6056 грн - витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ради" (вул. Центральна, 118Б, с. Джулинка, Гайсинський район, Вінницька область, 24450, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ) 6056 грн - витрат зі сплати судового збору.

6. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати Вінницькій обласній прокуратурі та учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 12 березня 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.