ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Справа№ 911/737/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - представник не прибув,

від третіх осіб - не прибули,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 05.11.2025 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №911/737/22 (суддя Карпечкін Т.П., повна ухвала складена 02.12.2025) за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Заліське", за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів.

встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019, оформлених протоколом № 1, з наведених питань 4-6.

Позов обґрунтовано тим, що:

- вищевикладена у протоколі № 1 оскаржуваних загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019 інформація не відповідає дійсності, а самі збори відбулися з численними порушеннями;

- порушено пункт 8.3.15 статуту Садівничого товариства "Заліське", яким передбачено, що голова правління Товариства відкриває і веде загальні збори, організовує реєстрацію членів Товариства; секретар для ведення протоколу обирається загальними зборами. Так, зі змісту протоколу № 1 оскаржуваних загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019 вбачається, що загальні збори в порушення зазначених положень статуту не обирали секретаря зборів;

- зі змісту пункту 1 протоколу № 1 оскаржуваних загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019 вбачається, що головою правління дано доручення реєструвати осіб, які будуть підходити вже по ходу звітних доповідей. Також, як вбачається з протоколу № 1, на момент розгляду третього питання порядку денного рахунковою комісією продовжувалась реєстрація учасників;

- на момент початку загальних зборів не були присутні всі хто зареєструвався, тому необхідна кількість учасників не могла проголосувати за визначений протоколом порядок денний й приймати рішення про затвердження перших пунктів порядку денного;

- головою Садівничого товариства "Заліське" самовільно внесено зміни до порядку денного, без погодження його із загальними зборами, а підписи на протоколі № 1 загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019, завірені нотаріусом 10.07.2019 року, поставили особи, які не були уповноважені на це загальними зборами;

- з акта № 4 про результати реєстрації членів СТ "Заліське" на загальних зборах від 22.06.2019 вбачається, на загальних зборах Садівничого товариства "Заліське" були присутні 237 осіб. Однак згідно із списками присутніх членів Садівничого товариства "Заліське" зареєструвалися 236 осіб. Доказів, що саме ці особи є членами Садівничого товариства "Заліське" не зазначено й не долучено;

- списки реєстрації присутніх членів складені за приналежністю конкретної особи до конкретної земельної ділянки, тобто за принципом власник земельної ділянки в Садівничому товаристві - один голос на зборах. Однак внесені до списку відомості не відповідають даним Державного земельного кадастру щодо власників земельних ділянок Садівничого товариства, а також списку членів Садівничого товариства "Заліське" станом на 22.06.2019. Тобто особи, які голосували за прийняття рішень загальними зборами, не були членами Садівничого товариства "Заліське" і не мали права голосу;

- на аркуші 1 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": - зареєстровані за № 1- 2 ОСОБА_4 як власник земельної ділянки АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 як власник земельної ділянки АДРЕСА_1 . Однак за даними ДЗК земельна ділянка АДРЕСА_1 не зареєстрована, а тому встановити, що саме ОСОБА_5 є членом Садівничого товариства "Заліське" і має право голосу встановити неможливо; - по АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_6 (№ 4 списку), тоді як право власності на земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_7 ; - зареєстровані за №№ 25, 26 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказані як власники однієї земельної ділянки АДРЕСА_2 , тоді як ОСОБА_9 не є членом Садівничого товариства, але голосував;

- на аркуші 2 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": - по АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 списку), тоді як право власності на земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_11 . Тобто, ініціали осіб, які голосували, не збігаються і встановити, що саме ОСОБА_12 голосував неможливо; - зареєстрована за № 14 ОСОБА_13 як власник земельної ділянки АДРЕСА_3 . Однак за даними ДЗК земельна ділянка АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_14 . Таким чином, ОСОБА_13 не мала права голосу на зборах; - по АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_15 (№ 17 списку), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_16 ; - по АДРЕСА_5 зареєстрований ОСОБА_17 (№ 26 списку), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_18 ;

- на аркуші 4 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": - за № 19 зареєстровано ОСОБА_19 як власника земельної ділянки АДРЕСА_6 . Однак потім АДРЕСА_7 викреслено і дописано зверху інше прізвище ( ОСОБА_20 ), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_21 ; - за № 22 зареєстровано ОСОБА_22 як власника земельної ділянки АДРЕСА_8 , тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_23 ;

- на аркуші 6 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": - по АДРЕСА_9 та 25 зареєстровані ОСОБА_24 та ОСОБА_25 ( АДРЕСА_10 та 32 списку), тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_26 ;

- на аркуші 7 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": - за № 2 зареєстровано ОСОБА_27 як власника земельної ділянки АДРЕСА_11 , тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_28 ; - зареєстровані за №№ 4 та 7 прізвища людей як власників земельних ділянок по вулиці Центральній та В.Лісовій. Однак не зазначено власниками яких саме земельних ділянок вони є, а тому встановити чи є вони членами Садівничого товариства "Заліське" і чи мають право голосу неможливо;

- на аркуші 8 списку присутніх членів Садівничого товариства "Заліське": - за №№ 13,14, 15 зареєстровані три особи, за яких стоять підписи однієї особи; - за № 15 зареєстровано ОСОБА_29 як власника земельної ділянки АДРЕСА_12 , тоді як речові права на земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_30 ;

- згідно із актом № 4 про результати реєстрації членів Садівничого товариства "Заліське" на загальних зборах від 22.06.2019 та реєстром доручень загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019 77 осіб голосували за "дорученнями". Однак, позивач стверджує, що з огляду на норми Закону України "Про кооперацію" діє принцип безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності, кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Тобто, за твердженням позивача, право голосу у кооперативній організації не може бути передано іншій особі, в тому числі шляхом видання відповідного доручення;

- 31 доручення на право участі та голосування на загальних зборах, з огляду на норму статті 245 Цивільного кодексу України, є нікчемним;

- під час підрахунку голосів були враховані доручення: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 (всього 8), які не є членами Садівничого товариства "Заліське", а отже не мали права голосу;

- відтак, оскільки 18 осіб, які брали участь в голосуванні, не є членами Садівничого товариства "Заліське", 31 доручення є нікчемним, 8 доручень видані не членами Садівничого товариства "Заліське", то 57 голосів не могли бути враховані під час проведення оскаржуваних загальних зборів та голосування. Отже, рішення загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019, що оформлені протоколом № 1, є такими, що прийняті за відсутності кворуму, що є безумовною підставою для визнання недійсними таких рішень;

- щодо порушення прав оскаржуваними рішеннями загальних зборів, позивач зазначив, що на них не були враховані його зауваження щодо відсутності правових підстав для їх прийняття. Так, зокрема, незаконним є прийняття положення, згідно із яким посадовим особам кооперативу надані повноваження на стягнення додаткових коштів (плати) з членів садівничого товариства та право відключення їх від електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані тим, що:

- оскаржуваними загальними зборами не приймались рішення з питань, не включених до порядку денного, порядок денний було чітко і зрозуміло викладено в оголошенні, зміна черговості розгляду питань не впливає на зміст порядку денного і права учасників. Зміна черговості розгляду питань порядку денного без зміни їх змісту, не є порушенням;

- за показами свідків та відтворення фактичних обставин проведення загальних зборів встановлено, що ОСОБА_39 виконувала функції секретаря зборів і своїм підписом прийняла на себе відповідальність за виконання відповідних функцій. Повноваження відповідної особи не спростовані та не скасовані в установленому порядку, позивачем не наведено і судом не встановлено фактів неналежного виконання відповідною особою функцій секретаря зборів, які вплинули на результати прийняття рішень;

- позивачем не доведено, яким саме чином обставини продовження реєстрації протягом звітних доповідей голови правління і голови ревізійної комісії, порушили його права, а також яким чином вказане вплинуло на прийняття загальними зборами відповідного рішення;

- позивач не зазначає про позбавлення його доступу до загальних зборів, неналежне повідомлення чи прийняття рішення, яке безпосередньо стосується його прав члена товариства. Прийняті на загальних зборах рішення є рішеннями поточної діяльності Товариства в межах статутних завдань - забезпечення електропостачання з врахуванням інтересів усіх членів Товариства, особливо тих, які сумлінно виконують свої обов`язки та своєчасно сплачують за електроенергію та інші платежі;

- на загальних зборах 22.06.2019 позивач був присутній особисто, що підтверджується його підписом у списку присутніх членів Садівничого товариства та приймав участь у голосуванні щодо питань порядку денного;

- позивачем не доведено, яким саме чином спірні рішення, прийняті на зборах (з питань 4-6, а саме щодо виключення із членів правління достроково ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , прийняття в члени правління ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 ; прийняття Положення по електроенергії, Договір по електроенергії між садівничим товариством і членом товариства, Положення про ревізійну комісію, Положення про правління; встановлення штрафу у розмірі 2500 грн за антисанітарію та занедбалість по земельній ділянці, встановлення плати за повторне підключення до електропостачання у розмірі 1000 грн, про попередження власника земельної ділянки по АДРЕСА_13 про відключення від електропостачання), порушують його права на участь в господарській діяльності кооперативу та в управлінні ним, з огляду на присутність позивача на зборах та реалізацію прав;

- ОСОБА_6 зареєстрована по АДРЕСА_1 , є членом Товариства, була присутня на зборах. Право власності на земельну ділянку вона передала своїй доньці ОСОБА_7 , яка заяву про вступ у члени Товариства не подавала. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_2 . Так, дійсно ОСОБА_8 не є членом Товариства, тому її не слід рахувати. ОСОБА_9 є власником саме цієї ділянки, була присутня на зборах, проте, при реєстрації невірно записані ініціали (замість ОСОБА_56 помилково вказано ОСОБА_45 ). При цьому встановлено, що ОСОБА_9 серед членів Товариства не значиться, тому подвійного голосування не відбувалось і має місце описка. ОСОБА_10 зареєстрований по АДРЕСА_1 правильно. Насправді він ОСОБА_11 . Ініціали відрізняються через переклад з української на російську мову. Він був присутній на зборах особисто. ОСОБА_13 зареєстрована по АДРЕСА_3 . Проте, вона є власником ділянки АДРЕСА_14 , тобто у списку допущена описка цифри. Але вона була присутня на зборах. ОСОБА_15 зареєстрований по АДРЕСА_4 . Приймав участь у зборах як член Товариства. Право власності на земельну ділянку передане ОСОБА_16 , яка заяву про вступ у члени Товариства не подавала. ОСОБА_17 зареєстрований по АДРЕСА_5 . Насправді членом Садівничого товариства є ОСОБА_18 і у списку мало місце виправлення ініціалів, про що відображено в акті про результати реєстрації. ОСОБА_19 зареєстрований як власник ділянки АДРЕСА_6 , потім прізвище закреслено і зверху вказано ОСОБА_20 . Насправді ОСОБА_20 є власником ділянки АДРЕСА_15 , був присутній на зборах, тобто прізвище виправлено, а в номері ділянки одна цифра не виправлена. ОСОБА_22 зареєстрований як власник ділянки АДРЕСА_8 . Насправді він є ОСОБА_23 (українською мовою) і у списку ініціали вказані російською мовою. Він особисто був присутній на зборах. ОСОБА_24 та ОСОБА_25 зареєстровані по АДРЕСА_9 і 25. Це дійсні члени Товариства, вони зареєстровані правильно і були присутні на зборах. ОСОБА_26 був власником цих ділянок до 2007 року, а потім їх відчужив. ОСОБА_27 зареєстрована за адресою по АДРЕСА_11 . Власником ділянки є ОСОБА_28 . В списках мала місце описка ініціалів. Зареєстровані на стор. 7 під № 4 та 7 особи - це ОСОБА_46 - власник ділянки АДРЕСА_16 і ОСОБА_47 - власник ділянки АДРЕСА_17 , в підтвердження чого відповідачем надано правоустановлюючі документи. ОСОБА_29 зареєстрована як власник ділянки АДРЕСА_12 . Ця особа зареєстрована правильно, є членом Товариства, постійно проживає в будинку, сплачує внески, була особисто присутня на зборах. ОСОБА_48 набув право власності на земельну ділянку, проте, заяву про вступ в члени Товариства не подавав. Наведені обставин спростовують твердження позивача, що вказані особи не є членами Товариства і не мали права приймати участь у зборах. Сам по собі факт наявності описок при реєстрації не свідчить про те, що вказані особи не є членами Товариства. Крім того, наявність описок відображена у акті про результати реєстрації членів Садівничого товариства "Заліське" на загальних зборах;

- що стосується участі у загальних зборах осіб на підставі доручень, 3 особи ( ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 ) не є членами Товариства і ці доручення не повинні враховуватись при підрахунку. Інші особи є в списку членів Товариства, складеному станом на день проведення загальних зборів, тому наведені в ньому 5 осіб ( ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_34 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 ) мали право голосувати за дорученнями. При цьому, при реєстрації доручень була допущена описка в нумерації (пропущений один номер). Отже, з врахуванням виключення 3 осіб та описки в нумерації, участь у зборах за дорученнями прийняли не 77 осіб, а 73. Таким чином, з врахуванням встановлених та визнаних відповідачем обставин, участь у загальних зборах прийняло принаймні 309 членів Товариства від загальної зареєстрованої кількості 600 осіб, що становить більше половини і свідчить про наявність кворуму;

- надані відповідачем докази є більш вірогідними, тобто такими, які переважають доводи позивача, зокрема, й щодо відсутності кворуму на спірних зборах;

- враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог, позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2024 рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 911/737/22 залишено без змін.

До Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 30.06.2025 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 911/737/22, у якій заявник просив суд переглянути та скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22 шляхом прийняття нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 361/5524/19, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025, яким визнано недійсними рішення Загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 20.08.2016, оформлені Протоколом № 2, про обрання Головою правління Садівничого товариства "Заліське" ОСОБА_27 .

Заявник стверджує про наявність підстав для перегляду рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22 за нововиявленими обставинами та задоволення позову у зв`язку з тим, що ОСОБА_27 приймала участь у розгляді справи № 911/737/22 як представник відповідача, чиї повноваження спростовані за результатами розгляду № 361/5524/19. Тобто, під час розгляду справи № 911/737/22 відповідач виступав в особі нелегітимного представника, що на думку заявника є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами та прийняття у справі рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 30.06.2025 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22; рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22 залишено в без змін.

Так, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки, як на нововиявлені обставини заявник посилається на обставини, які не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, відсутні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Апелянт посилається на невірність висновків місцевого господарського суду та вказує про те, що обставини, на які він посилається є нововиявленими.

08.02.2026 позивачем подані до Північного апеляційного господарського суду письмові пояснення, в яких викладено клопотання про залишення без розгляду пояснень відповідача, а також подано клопотання про не допуск представника СТ "ЗАЛІСЬКЕ" ОСОБА_27 при розгляді даної справи (06.03.2026 до якого подані докази).

В свою чергу, відповідачем 01.02.2026 подано клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданні 09.03.2026 колегією суддів залишено без розгляду вказані клопотання позивача та відповідача, а також пояснення відповідача, з огляду на наступне.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 05.11.2025 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №911/737/22.

При цьому, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

Зазначена ухвала була отримана позивачем 14.01.2026 о 16:51, а відповідачем 14.01.2026 о 17:04, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Отже, зазначена ухвала вважається врученою позивачу 14.01.2026, а відповідачу 15.01.2026.

Відповідно, встановлений судом, 15-тиденний строк для подання відзивів, заяв/клопотань для позивача сплив 29.01.2026, а для відповідача 30.01.2026.

Письмові пояснення (які по суті є відзивом на апеляційну скаргу) та клопотання про долучення доказів були подані відповідачем до суду 01.02.2026, тобто із пропуском 15-тиденного строку.

Позивачем клопотання про залишення без розгляду пояснень відповідача, а також клопотання про не допуск представника СТ "ЗАЛІСЬКЕ" ОСОБА_27 при розгляді даної справи (06.03.2026 до якого подані докази) подані 08.02.2026.

При цьому, про поважність причин неподання вказаних пояснень та клопотань у встановлений судом строк, позивач та відповідач не вказали.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки письмові пояснення та клопотання були подані позивачем та відповідачем після закінчення, встановленого, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 у справі №911/737/22, 15-тиденного строку, вони залишаються судом без розгляду.

Відповідач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався та надіслав на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи, яке мотивоване тим, що його представник не має змоги з`явитися у судове засідання, призначене на 09.03.2026, через перебування у відпустці.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки відповідачем у справі є товариство, а не окремий його представник, в свою чергу, Господарським процесуальним кодексом України передбачена участь у судовому процесі через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу.

При цьому, також враховується, що суд за клопотанням відповідача вже відкладав розгляд справи, надаючи можливість йому реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді, а тому не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

З урахуванням того, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Треті особи не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені; так, судом на адреси вказаних осіб було здійснено направлення ухвали про відкладення розгляду справи на 09.03.2026.

Кореспонденція суду, направлена вказаним особам, повернулася з відміткою органу поштового зв`язку про закінчення встановленого терміну зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Враховуючи належне повідомлення вказаних осіб, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

В судовому засіданні апелянт - позивач у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Передбачений нормами глави 3 Розділу IV ГПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та має свої особливості.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Крім цього, необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

У цьому висновку колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово викладалась в питанні визнання ознак нововиявлених обставин у господарському процесі, зокрема у постановах від 03.04.2018 у справі №910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі №910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Звертаючись до категорії "істотності" Верховний Суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.09.2019 у справі №910/17258/17).

Таким чином, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Стосовно підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами Суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

У пункті 33 рішення від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39; у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04).

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відкриття провадження за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 909/252/20, від 14.03.2023 у справі № 917/908/17, від 25.08.2022 у справі № 925/1147/18.

Заявник стверджує про наявність підстав для перегляду рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22 за нововиявленими обставинами та задоволення позову у зв`язку з тим, що ОСОБА_27 приймала участь у розгляді справи № 911/737/22 як представник відповідача, чиї повноваження спростовані за результатами розгляду № 361/5524/19.

Тобто, під час розгляду справи № 911/737/22 відповідач виступав в особі нелегітимного представника, що на думку заявника є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами та прийняття у справі рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вказує, що наведена позивачем обставина не може спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення.

Так, ані рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі № 361/5524/19, ані постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі №361/5524/19 не встановлено жодної обставини - юридичного факту, що має істотне значення для вирішення даної справи по суті, та які існували в період первинного провадження і ухвалення рішення суду від 20.03.2023 у справі № 911/737/23, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, їхнім представникам, ні суду.

Обставина, наведена позивачем як нововиявлена, жодним чином не спростовує та не впливає на встановлені під час розгляду спору у справі №911/737/23 обставини та висновки суду. Представництво відповідача не впливає на результат розгляду спору по суті.

Наведені заявником обставини щодо спростування за наслідками розгляду справи №361/5524/19 повноважень голови правління ОСОБА_27 за рішенням загальних зборів від 20.08.2016, стосуються виключно питань представництва відповідача під час розгляду справи №911/737/23, що не стосується обставин, покладених в основу прийнятого рішення і не впливає на результат розгляду справи. Оскільки наведені позивачем доводи не впливають на встановлені під час розгляду справи обставини, не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, врахування відповідних обставин (відхилення повноважень представника відповідача ОСОБА_27 за рішенням загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 20.08.2016) саме по собі не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Одночасно, колегія суддів вказує, що 25.09.2021 відбулися Загальні збори Садівничого товариства "Заліське", згідно з рішенням яких обрано головою правління СТ "Заліське" ОСОБА_27 (що підтверджується відповідним протоколом наявним в матеріалах справи). Тобто на момент розгляду справи №911/737/23 голову правління Садівничого товариства "Заліське" ОСОБА_27 було переобрано і її повноваження підтверджені рішенням Загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 25.09.2021.

Отже, вказана заявником обставина не тільки не є істотною для розгляду даної справи, а і спростовується наведеними вище доказами, які підтверджують повноваження ОСОБА_27 .

Таким чином, врахування її судом не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято.

З огляду на викладене, позивач не довів наявності необхідних ознак існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, що є умовою для перегляду судового рішення з підстав, визначених статтею 320 ГПК України, а тому висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволені заяви позивача про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі №911/737/22 за нововиявленими обставинами визнаються колегією суддів правильними.

Таким чином, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 05.11.2025 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №911/737/22 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 05.11.2025 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №911/737/22 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 16.03.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук