ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа№ 911/2809/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Король Д.А.

учасники справи:

від позивача: Колісник А.І.;

від відповідача: Пікула С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2025 (Повний текст рішення складено 05.12.2025)

у справі №911/2809/25 (судя Смірнов О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстроймаркет"

до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області

про стягнення 2193039,18 грн.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстроймаркет" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 02.09.2025 до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області про стягнення 2193039,18 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.11.2025 у справі №911/2809/25 прийнято визнання позову відповідачем та задоволено позов в повному обсязі.

Не погоджуючись з указаним рішенням, від Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області 18.12.2025 надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2025 у справі № 911/2809/25 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 226 103, 90 грн пені, 48 875, 27 грн 3% річних та 227 233, 08 грн інфляційних втрат та ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. За твердженням апелянта, оскаржуване ним рішення було прийнято судом на підставі ст. ст. 185 та 191, 192 ГПК України за результатами підготовчого провадження, у зв`язку з визнанням позову представником Чабанівської селищної ради в суді та визнання вимог позивача щодо стягнення коштів за договором підряду від 05.12.2023 №05/12-01 у відзиві Чабанівської селищної ради, підписаному законним представником. Але, вирішуючи зазначене питання, господарський суд не врахував умови договору підряду, який було укладено між сторонами, а також додаткову угоду до нього.

09.02.2026 позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2025 у справі № 911/2809/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 04.02.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у судовому засіданні було оголошено перерву до 04.03.2026.

03.03.2026 через систему «Електронний суд» від Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області надійшло клопотання про призначення експертизи.

У даному клопотання апелянт просить суд призначити у даній справі проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити фахівцям Київського відділення ННЦ «ІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса». На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи відповідають роботи, вказані в тендерній документації, проектно-кошторисній документації та договору підряду №05/12-01 від 05.12.2023?

2. Чи відповідають роботи, вказані в Акті приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року (форма № КБ-2в) Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), які було підписано сторонами 29.08.2024 року, тим, які були передбачені договором підряду №05/12-01 від 05.12.2023 та проектно-кошторисною документацією до нього, а саме: переліку, кількості, вартості, ціні?

3. Чи відповідає якість виконаних робіт вимогам державних будівельних норм, стандартів в галузі будівництва та проектній документації?

4. Які фактично ремонтні роботи були проведені на об`єкті: «Капітальний ремонт проїзду по вул. Озерна, 16 в с. Новосілки Фастівського району Київської області (код за ДК 021:2015:45450000-6)»?

5. Яка вартість фактично виконаних ТОВ «БУДСТРОЙМАРКЕТ» робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт проїзду по вул. Озерна, 16 в с. Новосілки Фастівського району Київської області (код за ДК 021:2015:45450000-6) станом на їх проведення?

Витрати по проведенню судової будівельно-технічної експертизи заявник просить суд покласти на Відповідача - Чабанівську селищну раду.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів відзначає наступне.

Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 76 ГПК України).

Клопотання про призначення судової технічної експертизи обґрунтовано тим, що, попереднє керівництво відповідача, яке підписало з Позивачем Акт виконаних робіт (форма КБ-2В) та довідку (форма КБ-3В), повністю визнало позовні вимоги ТОВ «БУДСТРОЙМАРКЕТ» і надало відповідний відзив на позовну заяву, незважаючи на те, що до Чабанівської селищної ради надійшло депутатське звернення щодо повідомлень мешканців села Новосілки (прилеглих будинків до ремонтних робіт) про неякісне виконання проведених Позивачем ремонтних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт проїзду по вул. Озерна, 16, в с. Новосілки Фастівського району Київської області (код за ДК 021:2015:45450000-6)» і депутати наполягали на проведенні бувшим керівництвом ради перевірки виконаних Позивачем робіт та встановлення фактичної їх вартості, що не було зроблено, а навпаки, виходячи із матеріалів справи - підтверджено їх виконання. Враховуючи зазначені обставини, на думку заявника, є всі підстави вказувати, що заявлена Позивачем до стягнення сума основного боргу по даній справі у розмірі 1 690 826,93 грн. не відповідає фактично виконаним роботам та використаним будівельним матеріалам, їх кількості та об`єму, а тому здійснений на її підставі розрахунок 3% річних, пені, інфляційних втрат підлягає перерахунку. Заявник стверджує, що для встановлення вищевказаних фактів необхідно провести судову будівельно-технічну експертизу, якою визначити фактичну вартість виконаних Позивачем робіт.

Відтак, на переконання суду, обставини, зазначені апелянтом у клопотанні, не входять до предмету доказування у даній господарській справі, що стосується стягнення заборгованості з Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, що утворилась перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будстроймаркет" внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору підряду №05/12-01 від 05.12.2023.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, що виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях та лише для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Суд наголошує, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду. При цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (такі висновки Верховного Суду містяться у постановах від 16.12.2020 у справі №916/2740/19, від 06.09.2022 у справі №924/898/21, від 02.11.2022 у справі №915/442/21).

За таких обставин, суд вважає, що Чабанівська селищна рада не довела наявність сукупності усіх умов, передбачених ч. 1 ст. 99 ГПК України, для призначення судової експертизи, а зокрема, обставин, тощо, що питання які будуть вирішення судової експертизою стосуються встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у даній справі.

Отже, у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд відмовляє.

У судове засідання, призначене на 04.03.2026, сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справи за наявними у ній матеріалами та за відсутності представників.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів встановила, що за результатами проведення процедури публічної закупівлі UA-2023-11-16-004471-а між позивачем та відповідачем було укладено Договір підряду №05/12-01 від 05.12.2023, згідно п. 2.1. якого відповідач як замовник доручає, а позивач як підрядник зобов`язується на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати Замовнику відповідно до умов Договору та Проектної документації комплекс основних робіт по капітальному ремонту Об?єкта (надалі - Роботи), а Замовник зобов?язується надати Підряднику фронт робіт, забезпечити Підрядника Проектною документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних Підрядником та прийнятих Замовником Робіт та використаних ним при цьому матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком наданих Замовником, відповідно до умов Договору.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено, що ціна Договору та відповідно загальна вартість Робіт становить 1 690 826, 93 грн. з ПДВ (один мільйон шістсот дев`яносто тисяч вісімсот двадцять шість гривень 93 копійки). у т. ч. ПДВ 20% - 281 804, 49. Договірна ціна розрахована згідно з Кошторисними нормами України у будівництві затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №281 від 01.11.2021 року "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві". Остаточна вартість робіт, яку має сплатити Замовник на користь Підрядника, визначається на підставі Актів, підписаних Сторонами на виконання цього Договору.

Оплату виконаних та прийнятих в поточному місяці Робіт Замовник здійснює згідно з підписаними Сторонами щомісячних Актів, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Актів Сторонами. Замовник сплачує вартість лише фактично виконаних Підрядником і прийнятих Робіт та використаних при виконанні Робіт матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання відповідно до затвердженої Проектної документації (п. 3.8.1. Договору).

Пунктом 10.2. Договору встановлено, що за прострочення Замовником строків оплати виконаних та прийнятих ним Робіт згідно з умовами Договору, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний прострочений день, але не більше 10% від суми Договору на дату виникнення заборгованості по оплаті.

Між сторонами також підписано Додаток 1 до Договору: "План фінансування будівництва" та Додаток 2 до Договору: "Календарний графік виконання робіт".

Разом з цим, між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору.

Позивач наголошує на тому, що виконав свої зобов`язання перед відповідачем, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи підписані обома сторонами Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 1 690 826, 93 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2024 року на суму 1 690 826, 93 грн.

З позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив належні суми коштів згідно Договору та Акту приймання виконаних будівельних робіт.

В матеріалах справи міститься претензія адресована позивачем відповідачу, в якій позивач просив виконати Чабанівську селищну раду взяті на себе згідно Договору зобов`язання та сплатити 1 690 826, 93 грн.

Позивачем також долучено до матеріалів справи відповідь відповідача на вказану претензію, в якій останній зазначає, що Чабанівська селищна рада на даний час не виконала взяті на себе зобов`язання через процедурні питання, які на даний час вирішуються.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що у зв`язку із порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за умовами Договору позивачем заявлено до стягнення з останнього заборгованість у розмірі 1 690 826, 93 грн., пеню у розмірі 226 103, 90 грн., три проценти річних у розмірі 48 875, 27 грн. та інфляційні втрати у розмірі 227 233, 08 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнав вимоги позивача по справі №911/2809/25 щодо стягнення коштів за договором підряду від 05.12.2023 №05/12-01. Відзив на позовну заяву підписано виконуючою обов`язки селищного голови Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області - секретарем ради Оленою Соболєвою.

Згідно з ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (ч. 4 ст. 185 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таке визнання не суперечить нормам ГПК України та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Колегія суддів відзначає, що оскільки визнання позову було заявлено на стадії підготовчого провадження (до переходу судом до розгляду справи по суті, з`ясування обставин справи та дослідження доказів) оцінка зібраних у справі доказів місцевим господарським судом не здійснювалась.

У зв`язку із вищенаведеним, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог у зв`язку з визнанням відповідачем позову у повному обсязі.

При цьому колегія суддів відзначає, що апелянт не надав доказів того, що визнання позову ним було вчинене під тиском, внаслідок помилки або що воно порушує права третіх осіб. Так само матеріали справи не містять доказів відсутності або обмеження повноважень представника відповідача на визнання позову. Суд вважає за необхідне наголосити, що сама лише зміна правової позиції не є правовою підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що відповідач у суді першої інстанції письмово визнав позовні вимоги, діючи при цьому вільно та за наявності відповідних повноважень, а суд переконався у відсутності порушень прав третіх осіб, колегія суддів відзначає, що подальше оскарження рішення з мотивів незгоди з позовом суперечить принципам добросовісності та заборони суперечливої поведінки і не може бути підставою для скасування законного рішення місцевого господарського суду.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2025 у справі №911/2809/25 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2025 у справі №911/2809/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2025 у справі №911/2809/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Чабанівську селищну раду Фастівського району Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.03.2026

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов