УХВАЛА

20 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/3568/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І. Д.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий Філінюк І. Г., судді: Аленін О. Ю., Принцевська Н. М.)

від 17.02.2026

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 91"

про стягнення 711 689,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Перемоги 91" (далі відповідач) про стягнення 711 689,92 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості поставленого позивачем природного газу згідно з умовами договору та не здійснив оплату вартості спожитого за договором природного газу, в результаті чого у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за спожитий природній газ.

3. 03.11.2025 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю; стягнув з відповідача на користь позивача борг за договором за поставлений природний газ у січні-лютому 2025 року у загальній сумі 711 689,92 грн, з яких: основний борг у сумі 628 983,01 грн, три проценти річних у сумі 5 377,77 грн, пеня 55 483,39 грн, інфляційні втрати у сумі 21 845,75 грн, а також судовий збір в розмірі 8 540,28 грн.

4. 17.02.2026 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково, рішення суду першої інстанції змінив, виклавши його резолютивну частину у новій редакції, а саме позов задовольнив частково й стягнув з відповідача на користь позивача борг за договором за поставлений природний газ у січні - лютому 2025 року у загальній сумі 138 808,19 грн, з яких: основний борг у сумі 133 011, 60 грн, три проценти річних у сумі 1 133,47 грн, інфляційні втрати у сумі 4 663,12 грн, а також судовий збір в розмірі 1 665,69 грн та 2 498,54 грн судового збору за подання апеляційної скарги; в іншій частині позову відмовив.

5. 04.03.2026 позивач подав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині, в якій відмовлено у задоволенні позову (щодо стягнення основного боргу в сумі 495 971,41 грн, три проценти річних у сумі 4244,30 грн, інфляційних втрат 17 182,63 грн, пені 55 483,39 грн) та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та виходить з наступного.

7. Предметом позову у цій справі є стягнення 711 689,92 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 3 028,00 грн = 1 514 000,00 грн).

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

9. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

10. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

11. Зокрема, пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

12. Скаржник зазначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях постачання природного газу постачальником "останньої надії" для об`єднань співвласників житлових будинків, як виробників теплової енергії, у складі яких входять нежитлові приміщення на підставі спеціального законодавства на ринку природного газу, яке має виняткове значення для позивача, як учасника ринку природного газу, що є підставою допуску справи до касаційного оскарження судових рішень відповідно до підпунктів "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

13. У касаційній скарзі скаржник також визначив, що підставами касаційного оскарження судового рішення є наявність випадків, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої статті 287 ГПК України.

14. Водночас, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

15. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

16. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

17. Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18. Частиною третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

19. Відповідно до вимог касаційної скарги оспорюваною сумою є 572 881,73 грн (сума, у задоволенні якої відмовив суд апеляційної інстанції), тому скаржник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 13 749,16 грн (1,5% від 572 881,73 грн * 200% * 0,8).

20. До касаційної скарги скаржник не додав документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

21. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

22. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись нормами статей 174, 234, 287, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі № 916/3568/25 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме, надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 13 749,16 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова