ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про витребування доказів

"25" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4541/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю .В.,

розглянувши клопотання (вх. № 6697/26 від 24.02.2026) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» про витребування доказів у справі

за позовом Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; )

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 23-А; )

про стягнення 12 946 137,48 грн;

представники сторін:

від позивача - Ніколащенко С. О.,

від відповідача - Козолуп М. С.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» про стягнення 12 946 137,48 грн заборгованості за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у вагонах.

В обґрунтування позову посилається, зокрема, на такі обставини:

- між позивачем і відповідачем укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, а також договір про подачу та забирання вагонів на залізничну під`їзну колію ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» при станції Чорноморськ-Порт регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» № ДН-5- 5/70 від 01.04.2021;

- у серпні 2025 року на станцію призначення Чорноморськ-Порт на адресу відповідача прибули 1600 навантажених вагонів, які були затримані на коліях станцій затримки з причин неприйняття вагонів відповідачем через невиконання норм вивантаження;

- працівники станцій затримки і станції призначення склали акти про затримку вагонів, накази про затримку вагонів, акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами за формою ГУ-46 (якими нараховано плату за користування вагонами у сумі 4 156 269,84 грн з ПДВ), а також накопичувальні картки за формою ФДУ-92 (якими нараховано збір за зберігання вантажу у сумі 8 866 386,60 грн з ПДВ);

- відповідач підписав відомості за формою ГУ-46 і накопичувальні картки за формою ФДУ-92 із зауваженнями та частково сплатив нараховану плату за користування вагонами у сумі 24 445,32 грн з ПДВ та збір за зберігання вантажу у сумі 52 077,24 грн з ПДВ;

- враховуючи ч. 2 ст. 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457, п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 № 113, п. 5 Тарифного керівництва № 1, затвердженого наказом Мінтрансу України від 26.03.2009 № 317, відповідач має сплатити плату за користування вагонами у сумі 4 131 823,32 грн з ПДВ;

- з огляду на ст. 46 Статуту залізниць України, п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644, пп. 2.8 п. 2 розд. 2 Тарифного керівництва № 1, відповідач має сплатити збір за зберігання вантажу у сумі 8 814 314,16 грн з ПДВ.

Ухвалою від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/4541/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позову. Свою позицію мотивує, зокрема тим, що для виконання вантажних операцій з вагонами у межах максимальної переробної спроможності (200 ваг/добу для зернових вантажів) йому потрібен достатній обсяг зовнішнього електропостачання. Вказує, що зовнішнє електропостачання до СРВ-1 і СРВ-2 здійснюється КЛ 10кВ КТП 5406 - РП-7, який забезпечено потужністю від ПС 110/10 кВ Транспортна і ПС 110/10 кВ Темп АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», які розташовані у м. Чорноморськ Одеської області. Звертає увагу, що у ніч з 30.08.2025 на 31.08.2025 територію міста Чорноморськ та морського порту Чорноморськ було атаковано ударними дронами, де розташовані виробничі потужності відповідача, зокрема СРВ-1 і СРВ-2, в яких зникло електропостачання, що призвело до аварійної ситуації у вигляді порушення (зупинки) технологічного процесу вивантаження вагонів на СРВ-1 і СРВ-2. Зазначені обставини, як стверджує відповідач, настали не з його вини та, водночас, протягом періоду аварії і періоду ліквідації її наслідків об`єктивно унеможливили виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеними з позивачем договорами. Надалі відповідач вказує, що 01.09.2025 він направив позивачу повідомлення про обставини непереборної сили за Договором перевезення і Договором про подачу вагонів № 345 від 01.09.2025 і № 346 від 01.09.2025, де повідомив про відсутність електропостачання на виробничих потужностях внаслідок ворожої шахедної атаки, на яке не отримав відповіді. Разом з тим, як зазначає відповідач, з 02.09.2025 працівники станції призначення почали складати і надавати йому на підпис акти загальної форми ГУ-23, в яких в якості підстави для затримки прибулих вагонів зазначено, що вагони очікують подачі під вантажні операції з вини відповідача, що, на переконання останнього, не відповідає дійсності. Так, акти загальної форми ГУ-23 були підписані відповідачем із запереченнями, всупереч чому до актів загальної форми ГУ-23 працівники станції призначення з 08.09.2025 почали складати і направляти відповідачу на підпис відомості плати за користування вагонами за формою ГУ-46 та накопичувальні картки за формою ФДУ-92. Відповідач частково сплатив нараховану позивачем плату за користування вагонами у сумі 24 445,32 грн з ПДВ та збір за зберігання у сумі 52 077,24 грн з ПДВ за затримку вагонів у складі поїздів за індексами 3300-640-4021, 3600-074-4021, 3427-774-4021, 3427-798-4021, 4051-107-4021, 3600-084-4021, що виникла до аварії. З нарахованою позивачем платою за користування вагонами у загальній сумі 4 131 823,32 грн та збором за зберігання вантажу у сумі 8 814 314,16 грн відповідач не погоджується з підстав, викладених вище та більш детально зазначених у відзиві на позовну заяву.

24.02.2026 представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів та поновлення строку на звернення з відповідним клопотанням.

У вказаному клопотанні він просить витребувати у Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відомості про обсяги потужності електричної енергії, які виділялися (розподілялися) на виробничі потужності ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 2028 від 03.04.2019 протягом 31.08.2025 - 14.09.2025.

В обґрунтування клопотання представник відповідача покликається на те, що предметом позову є вимога позивача про стягнення плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажів під час затримки навантажених вагонів, які нараховано у зв`язку із неприйняттям вагонів відповідачем через невиконання норм навантаження. У свою чергу, відповідач заперечує вимоги позивача у зв`язку з тим, що суми, нараховані до 30.08.2025 (до аварії), були фактично сплачені, в той час як затримка вагонів з 30.08.2025 виникла через аварійну ситуацію у вигляді порушення (зупинки) технологічного процесу вивантаження вагонів на СРВ-1 і СРВ-2 через знеструмлення і обмеження потужності електричної енергії технологічного електрообладнання СРВ-1 і СРВ-2, наслідком чого була заборона (обмеження) виконання вантажних робіт. Відповідач наголошує, що аварійна ситуація виникла не з його вини, а внаслідок масштабної атаки ворожих ударних дронів по території м. Чорноморськ і морського порту Чорноморськ у ніч з 30 на 31 серпня 2025 року.

Тому, на переконання відповідача, для всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи необхідна інформація від АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про обсяги потужності електричної енергії, які розподілялися на виробничі потужності відповідача у морському порту Чорноморськ, зокрема на СРВ-1 і СРВ-2, протягом періоду затримки вагонів.

Представник відповідача зауважує, що 06.02.2026 він звернувся із адвокатським запитом до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи про обсяги потужності електричної енергії, які виділялися (розподілялися) на виробничі потужності відповідача, зокрема на СРВ-1 і СРВ-2, протягом періоду затримки вагонів. Проте, АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» у листі №21/137 від 12.02.2026 відмовило у наданні запитуваної інформації з формальних причин (відсутність договірних відносин за адресою розміщення СРВ-1 і СРВ-2).

Крім того, представник відповідача вказує, що 16.02.2026 він повторно звернувся з адвокатським запитом до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з проханням надати аналогічну інформацію, відповідь на який не отримав, у зв`язку з чим 24.02.2026 направив адвокатський запит втретє.

Стверджує, що зазначена інформація необхідна для того, щоб встановити, який обсяг потужності електричної енергії розподілявся АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на виробничі потужності відповідача протягом періоду затримки вагонів, та чи достатньо було цих обсягів для належної роботи технологічного електрообладнання СРВ-1 і СРВ-2.

Додатково представник відповідача звертає увагу, що необхідність витребування інформації виникла при підготовці заперечень на відповідь на відзив від 16.02.2026, а її відсутність зумовлена знищенням фінансово-господарських документів відповідача внаслідок ворожого обстрілу портової інфраструктури морського порту Чорноморськ у ніч з 24 на 25 грудня 2025 року.

У судовому засіданні, яке відбулось 25.02.2026, представник відповідача підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник позивача не заперечував проти задоволення клопотання.

25.02.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Частиною 1 ст. 81 ГПК України унормовано, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку, звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

На переконання суду, в умовах введення в Україні воєнного стану слід уникати надмірного формалізму та з розумінням ставитись до пропуску процесуальних строків учасниками справи для забезпечення їх права на доступ до правосуддя, оскільки протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України, суворе застосування судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 зазначеної Конвенції, на що також звертає увагу Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22.

Судом також враховано, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням доводів відповідача вважає за можливе поновити останньому строк на подання клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 15 ГПК України визначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 81 ГПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з ч.ч. 8-10 ст. 81 ГПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд враховує, що при розгляді даного спору суду належить встановити наявність або відсутність у відповідача обов`язку сплатити на користь позивача заборгованість за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у вагонах у загальному розмірі 12 946 137,48 грн.

Відповідач проти позову заперечує, покликаючись, зокрема на те, що затримка вагонів з 30.08.2025 виникла не з його вини, а через аварійну ситуацію у вигляді порушення (зупинки) технологічного процесу вивантаження вагонів на СРВ-1 і СРВ-2 у зв`язку зі знеструмленням і обмеженням потужності електричної енергії технологічного електрообладнання СРВ-1 і СРВ-2, через що було заборонено (обмежено) виконувати вантажні роботи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на предмет та підстави позову, з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, перевірки доводів сторін, що сприятиме виконанню завдань господарського судочинства, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача та витребувати у АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відомості про обсяги потужності електричної енергії, які розподілялися на виробничі потужності відповідача у морському порту Чорноморськ, зокрема на СРВ-1 і СРВ-2, протягом періоду затримки вагонів.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Частиною 2 ст. 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, вирішує заяви та клопотання учасників справи, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

За ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадках: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Керуючись ст. 81, 177, 182, 183, 202, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» строк на подання клопотання про витребування доказів.

2. Клопотання (вх. № 6697/26 від 24.02.2026) про витребування доказів задовольнити.

3. Витребувати у Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 «Б», ) відомості про обсяги потужності електричної енергії, які виділялися (розподілялися) на виробничі потужності ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» () за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 2028 від 03.04.2019 протягом 31.08.2025 - 14.09.2025.

4. Витребувані докази надати до Господарського суду Одеської області до "23" березня 2026 р.

5. Відкласти підготовче судове засідання на "23" березня 2026 р. о 10:30. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 4 (1 поверх), тел. 0(482)307-964.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 25 лютого 2026 р. Повну ухвалу складено та підписано 26 лютого 2026 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та відповідно до чинної редакції Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Волков Роман Володимирович