РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2026Справа № 910/14566/25
Господарський суд міста Києва у складі судді І.О. Андреїшиної, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ" (01103, м. Київ, вул. Верхогляда Андрія, 20, інше, нежитлове приміщення 338/2, ідентифікаційний код 34981382)

про стягнення 24 592,41 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ" про стягнення заборгованості у розмірі 24 592,41 грн, з яких: - 5 667,52 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення;

- 8 467,80 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії;

- 831,43 грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води;

- 1 128,33 грн заборгованості за послуги з постачання гарячої води;

- 6 007,63 грн інфляційних втрат та 1 586,20 грн трьох відсотків річних;

- 82,67 грн заборгованості з внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку;

- 621,28 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії;

- 199,55 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення ухвали суду, у визначений спосіб, зокрема, шляхом подання до суду:

- заяви про усунення недоліків із зазначенням вірної ціни позову;

- доказів направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

11.12.2025 через відділ діловодства суду на виконання вищевказаної ухвали суду, від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Крім того, 17.12.2025 через підсистему «Електронний суд» позивачем подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено процесуальні строки для подання пояснень по суті спору.

26.12.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву.

21.01.2026 через підсистему «Електронний суд» позивачем подано заяву про часткове закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 1 травня 2018 року постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює позивач.

18.04.2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та "Компанія з управління активами "ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ" було укладено договір №50100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до житлових приміщень суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

19.01.2021 року право власності відповідача зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про право власті: 40180763, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 квартиру №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві площею 112,90 кв.м.

Позивач у позовній заяві зазначає, що факт постачання до об`єкту споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується: корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон за адресою: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. З та відомостями реєстрації параметрів теплоспоживання за адресою: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 3.

Облік споживання теплової енергії будинку за адресою: м. Київ, вул. Саперене Поле, буд. 3 здійснюється за особовим рахунком: 50100.

Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал. а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в акті надання послуги з централізованого опалення для споживача за його обліковим записом: 50100.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач не вносив плату за послуги з централізованого опалення, в результаті чого за період з листопада 2019 по жовтень 2021 утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 5 667,52 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 2 275,51 грн інфляційних втрат та 627,44 грн 3% річних.

В подальшому у зв`язку з набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Позивач стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ", який є власником квартири №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві, загальною площею 112,90 кв.м., не прийняло рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги (позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

30.09.2021 позивачем на офіційному веб-сайті Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (https://kte.kmda.gov.ua/) опубліковано текст договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 року № 1022.

Відповідач, який є власником квартири №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві, загальною площею 112,90 кв.м., після публікування позивачем тексту договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний договір.

Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору в загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.

З огляду на наведені обставини між позивачем та відповідачем, як власником квартири №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві, загальною площею 112,90 кв.м., укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені договором.

Позивачем складено акти надання послуг з постачання теплової енергії Відповідачу в яких зазначено, кількість Гкал., ціна без ПДВ, коефіцієнт по ціні газу, сума без ПДВ, всього з ПДВ.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з розрахунком заборгованості за послуги з постачання теплової енергії відповідача за особовим рахунком №60100 вихідне сальдо станом на 05.2025 року становить 8 468,10 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 932,83 грн інфляційних втрат та 743,09 грн 3% річних.

Крім того, 18.04.2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА» ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» було укладено договір №50100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до житлових приміщень суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 13 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На підставі п.п.1 п. 22 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Позивачем було сформовано акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення (ЦО) за період з квітня 2019 по вересень 2021 року.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі та не сплатив вартість за послуги з централізованого постачання гарячої води, позивач зазначає, що за відповідачем обліковується борг у розмірі 831,43 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 468,58 грн інфляційних втрат та 123,31 грн 3% річних.

30.09.2021 року позивачем на офіційному веб-сайті КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст договору про надання послуги з постачання гарячої води за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.

В силу вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідач, який є власником зазначених вище нежитлових приміщень, після публікування позивачем тексту договору про надання послуги з постачання гарячої води за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.

На підставі п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Положеннями п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Позивачем сформовано розрахунок заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2023; акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2023 року; розрахунок здійсненого перерахунку о/р №60100 (послуги з постачання гарячої води).

Так, позивач зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості за послуги з постачання Відповідачу гарячої води за особовим рахунком №50101 заборгованість станом на 03.2025 року становить 1 128,33 грн.

Позивачем за порушення умов договору також здійснено нарахування інфляційної складової боргу у розмірі 330,71 грн та 3 % річних у розмірі 92,36 грн.

Крім того, позивач стверджує, що у відповідача виник обов`язок зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, встановленого за адресою: м. Київ, вулиця Саперне Поле, 3.

Позивачем складено акти виконаних робіт з внесків за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії, в якому зазначено - період, ціна без ПДВ, всього з ПДВ за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 року

Позивачем сформовано рахунок на оплату внесків за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії за період з 1 кварталу 2020 по 3 квартал 2021 у розмірі 82,62 грн.

Позивач також зазначає про те, що у відповідача існує обов`язок сплати позивачу плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії.

Так, позивачем складено акти виконаних робіт з плати за абонентське обслуговування Відповідачу в якому зазначено - період, ціна без ПДВ, всього з ПДВ за період з листопада 2021 року по травень 2025 року.

Як стверджує позивач заборгованість відповідача з плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по травень 2025 року становить 621,28 грн.

Крім того, позивач зазначає , що у відповідача існує обов`язок сплати позивачу плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води.?

Позивачем складено акти виконаних робіт з плати за абонентське обслуговування Відповідачу в якому зазначено: період, ціна без ПДВ, всього з ПДВ за період з листопада 2021 року по листопад 2022 року.

Як стверджує позивач заборгованість відповідача з плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по листопад 2022 року становить 199,55 грн.

З огляду на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 5 667,52 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення, 8 467,80 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, 831,43 грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води, 1 128,33 грн заборгованості за послуги з постачання гарячої води, 6 007,63 грн інфляційних втрат та 1 586,20 грн трьох відсотків річних, 82,67 грн заборгованості з внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку, 621,28 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та 199,55 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води.

Водночас, в процесі розгляду справи, позивачем було подано клопотання про закриття провадження в частині, в якому останній просить суд закрити частково провадження у справі щодо заборгованості в розмірі 16 998,46 грн; стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» інфляційну складову боргу, що становить 6 007,63 грн та 3% річних, що становить 1 586,20 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018 по справі №5023/3905/12.

Судом встановлено, що 19.01.2021 року право власності відповідача зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про право власті: 40180763, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 квартиру №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві площею 112,90 кв.м.

18.04.2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА» ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» було укладено договір №50100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до житлових приміщень суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 13 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На підставі п.п.1 п. 22 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 ст. 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Законодавством України у сфері теплопостачання та надання комунальних послуг передбачено обов`язок споживача укласти відповідні договори на постачання теплової енергії, а також встановлено строки і порядок оплати поставленої теплової енергії, відповідно до яких отриманий товар та послуги оплачуються споживачем щомісячно. Такі положення законодавства у сфері теплопостачання свідчать про обов`язковість договорів про теплопостачання та неможливість споживача відмовитись від укладання договорів (за виключенням випадків та у порядку, встановлених законом). За таких обставин прийняття відповідачем оферти у вигляді поставленого товару та надання послуг може бути у вигляді мовчання.

Судом встановлено, що факт постачання до об`єкту споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується: корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон за адресою: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. З та відомостями реєстрації параметрів теплоспоживання за адресою: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 3.

Облік споживання теплової енергії будинку за адресою: м. Київ, вул. Саперене Поле, буд. 3 здійснюється за особовим рахунком: 50100.

Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал. а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в акті надання послуги з централізованого опалення для споживача за його обліковим записом: 50100.

Водночас, судом встановлено, що відповідач не вносив плату за послуги з централізованого опалення, в результаті чого за період з листопада 2019 по жовтень 2021 утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 5 667,52 грн.

В подальшому у зв`язку з набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ", який є власником квартири №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві, загальною площею 112,90 кв.м., не прийняло рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги (позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

30.09.2021 позивачем на офіційному веб-сайті Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (https://kte.kmda.gov.ua/) опубліковано текст договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 року № 1022.

Відповідач, який є власником квартири №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві, загальною площею 112,90 кв.м., після публікування позивачем тексту договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (позивачем) відповідний договір.

Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору в загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.

З огляду на наведені обставини між позивачем та відповідачем, як власником квартири №236 в будинку №3 по вул. Саперне Поле в м. Києві, загальною площею 112,90 кв.м., укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені договором.

Позивачем складено акти надання послуг з постачання теплової енергії Відповідачу в яких зазначено, кількість Гкал., ціна без ПДВ, коефіцієнт по ціні газу, сума без ПДВ, всього з ПДВ.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача за послуги з постачання теплової енергії відповідача за особовим рахунком №60100 становить 8 468,10 грн.

Крім того, 18.04.2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА» ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» було укладено договір №50100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до житлових приміщень суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 13 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На підставі п.п.1 п. 22 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Позивачем було сформовано акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення (ЦО) за період з квітня 2019 по вересень 2021 року.

Разом з тим, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі та не сплатив вартість за послуги з централізованого постачання гарячої води, тому за відповідачем обліковується борг у розмірі 831,43 грн.

30.09.2021 року позивачем на офіційному веб-сайті КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст договору про надання послуги з постачання гарячої води за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.

В силу вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідач, який є власником зазначених вище нежитлових приміщень, після публікування позивачем тексту договору про надання послуги з постачання гарячої води за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.

На підставі п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Положеннями п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Позивачем сформовано розрахунок заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2023; акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2023 року; розрахунок здійсненого перерахунку о/р №60100 (послуги з постачання гарячої води).

Судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості за послуги з постачання відповідачу гарячої води за особовим рахунком №50101 заборгованість останнього перед позивачем становить 1 128,33 грн.

Крім того, у відповідача виник обов`язок зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, встановленого за адресою: м. Київ, вулиця Саперне Поле, 3.

Позивачем складено акти виконаних робіт з внесків за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії, в якому зазначено - період, ціна без ПДВ, всього з ПДВ за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 року.

Позивачем сформовано рахунок на оплату внесків за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії за період з 1 кварталу 2020 по 3 квартал 2021 у розмірі 82,62 грн.

Також судом встановлено, що у відповідача існує обов`язок сплати позивачу плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії.

Так, позивачем складено акти виконаних робіт з плати за абонентське обслуговування відповідачу в якому зазначено - період, ціна без ПДВ, всього з ПДВ за період з листопада 2021 року по травень 2025 року.

Так, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем з плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по травень 2025 року становить 621,28 грн.

Більше того, у відповідача існує обов`язок сплати позивачу плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води.?

Позивачем складено акти виконаних робіт з плати за абонентське обслуговування Відповідачу в якому зазначено: період, ціна без ПДВ, всього з ПДВ за період з листопада 2021 року по листопад 2022 року.

Як вбачається з долучених позивачем доказів у справі, заборгованість відповідача перед позивачем з плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по листопад 2022 року становить 199,55 грн.

Разом з тим, відповідачем до відзиву на позовну заяву були долучені копії платіжних інструкцій №1166 від 18.11.2025, №1167 від 18.11.2025, № 1168 від 18.11.2025, №1169 від 18.11.2025, №1170 від 18.11.2025, №1171 від 18.11.2025 та №1165 від 18.11.2025 на загальну суму 16 998,76 грн.

Крім того, позивачем було підтверджено оплату відповідача на загальну суму 16 998,76 грн та подано клопотання про закриття провадження в частині, в якому останній просить суд закрити частково провадження у справі щодо заборгованості в розмірі 16 998,76 грн; стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» інфляційну складову боргу у розмірі 6 007,63 грн та 3% річних у розмірі 1 586,20 грн.

Так, пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, а також у постанові Верхового суду від 29.06.2021 у справі №907/551/17.

Так, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що предмет спору в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16 998,46 грн був відсутній і до порушення провадження у даній справі, оскільки оплати відповідачем здійснено 18.11.2025, а провадження у справі №910/14566/25 відкрито 17.12.2025, відтак у суду відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 6 007,63 грн та 3% річних у розмірі 1 586,20 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних та інфляційні втрати, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6 007,63 грн інфляційних втрат та 1 586,20 грн 3% річних.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ" (01103, м. Київ, вул. Верхогляда Андрія, 20, інше, нежитлове приміщення 338/2, ідентифікаційний код 34981382) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) 6 007 (шість тисяч сім) грн 63 коп. інфляційних втрат, 1 586 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість) грн 20 коп. 3% річних та 935 (дев`ятсот тридцять п`ять) грн 00 коп. судового збору.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.03.2026

Суддя І.О. Андреїшина