ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Харків Справа № 910/14992/25

Провадження №17/913/298/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс», м. Київ,

до відповідача ОСОБА_1 , м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область,

про стягнення 12866,56 грн.

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обставини справи: 02.12.2025 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі підсистема «Електронний суд») Товариство з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс» (далі ТОВ «Інг-Транс», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою від 02.12.2025 № б/н до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) з вимогою стягнути заборгованість за договором поставки №7048 від 05.08.2025 в сумі 12866,56 грн, з яких: 10929,46 грн основний борг за поставлений товар, 109,33 грн інфляційні втрати, 1011,80 грн пеня, 815,97 грн 25% річних.

Також позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Підставами позовних вимог позивач зазначає неналежне виконання відповідачем, як Покупцем, взятих на себе договірних зобов`язань за Договором поставки №7048 від 05.08.2025 (далі Договір) зі своєчасної та повної оплати за придбаний товар. Товар поставлений позивачем згідно з видатковою накладною №ВДС-048054 від 06.08.2025 на загальну суму 10929,46 грн (з ПДВ), за який відповідач не розрахувався відповідно до п. 3.4. Договору.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором позивачем, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України та відповідно до п. 5.3. Договору, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 в сумі 1011,80 грн, 25% річних за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 в сумі 815,97 грн та інфляційні втрати за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 в сумі 109,33 грн.

Позов обґрунтовано нормами ст.ст. 51, 52, 609, 610-612, 623, 625, 691, 692 Цивільного кодексу України, а також умовами Договору поставки №7048 від 05.08.2025.

Ухвалою від 08.12.2025 Господарський суд міста Києва передав матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс», м. Київ до ОСОБА_1 , м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область, про стягнення 12866,56 грн за підсудністю до Господарського суду Луганської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 справу передано на розгляд судді Фоновій О.С.

Ухвалою суду від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14992/25. Суд вирішив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 08.12.2025 за № 2100441, сформованою засобами підсистеми «Електронний суд» за запитом судді Господарського суду міста Києва Смирнової Ю.М., в реєстрі наявна інформація щодо фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (паспорт УНЗР: НОМЕР_2 , серія номер: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), зареєстрованим місцем реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 01.03.2021.

Суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022 неодноразово продовжувався.

Останній раз строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указом Президента України від 12.01.2026 №40/2026 з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 строком на 90 діб, тобто до 04.05.2026.

Вся територія Сєвєродонецької міської територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області з 25.06.2022 (UA0010163) перебуває під тимчасовою окупацією військ Російської Федерації, відповідно до Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376.

За інформацією Акціонерного товариства «Укрпошта», розміщеній на офіційному веб-сайті (https://offices.ukrposhta.ua), відділення в м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецького району Луганської області тимчасово не функціонують, а тому пересилання поштової кореспонденції до м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецького району Луганської області наразі є неможливим.

Разом із тим, із даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що ОСОБА_1 зареєстровано електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

30.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив від 29.12.2025 № б/н, в якому останній, не визнає позовні вимоги повність та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що:

- згідно з договором позивачу було повернуто товар на суму 4321,58 грн, що підтверджується зворотною накладною від покупця №6522 від 08.10.2025;

- позивач вводить в оману суд і вимагає кошти за вже повернутий товар в повному обсязі;

- договір, який надає позивач до справи, не є дійсним, оскільки відповідач його не підписував, підпис на цьому договорі не відповідача;

- відповідач вважає договір виконаним в повному обсязі, оскільки, відповідно до пункту 10.1 договору, товар був повернуто, що підтверджується товарно-транспортною накладною на повернення товару від 08.10.2025.

31.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення від 30.12.2025 № б/н, в яких останній повідомив, що 6000,00 грн були надані відповідачу товаром для компенсації витраченої для зберігання товару електричної енергії. Це було обговорено між відповідачем та представником позивача Тітовим, як тільки вони уклали договір про постачання товару. Проте позивач не тільки не виконав свої домовленості, а і вводить в оману суд надаючи не достовірну інформацію. Відповідач вважає, що вказані вище обставини свідчать про порушення умов договору.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Щодо повідомлення учасників справи.

Позивач та відповідач отримали ухвалу від 30.12.2025 про відкриття провадження через свій електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в їх електронний кабінет: 31.12.25 12:02, які сформовані у підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив таке.

05.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс», як постачальником (далі ТОВ «Інг-Транс», позивач у справі) та фізичною особою підприємцем Кузьмицьким Олександром Ярославовичем, як покупцем (далі Кузьмицький О.Я., відповідач у справі) укладено договір поставки №7048 (далі Договір; а.с. 8-9).

Згідно з п. 1.1. Договору Постачальник продає та поставляє, а Покупець купує і оплачує на умовах та у порядку визначених цим Договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від Постачальника до Покупця та є невід`ємними частинами цього Договору.

За умовами п. 1.2. Договору поставка товарів здійснюється на умовах DDP - за адресами, вказаними покупцем (у редакції «Інкотермс» 2010 року).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору найменування, одиниці виміру, ціна, загальна кількість товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), узгоджуються Сторонами у замовленнях та відображаються у видаткових (товаро-транспортних) накладних, що є невід`ємними частинами цього Договору та прийняті Сторонами як документи, які мають силу Специфікацій в розумінні статті 266 Господарського кодексу України.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів (специфікацій) Постачальника, що є невід`ємною частиною даного Договору. У випадку зміни цін на товар, Постачальник зобов`язаний будь-яким зручним для Сторін способом повідомити Покупця, про такі зміни не пізніше ніж за 3 (три) календарних дні до дати введення в дію нових цін на товар та надіслати Покупцю нову редакцію прайс-листа (специфікації). Ціна товару може також визначиться на підставі видаткових накладних (за відсутності прайс-листів). Фактом погодження Покупцем ціни і вартості товару вважаються заявки Покупця на поставку товару та підписанні Сторонами.

Загальна сума цього Договору відповідає загальній сумі всіх накладних на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього Договору (п. 3.2. Договору).

Відповідно до 3.3. Договору розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, зазначений у цьому Договорі.

Згідно з п. 3.4. Договору Покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого Постачальником товару протягом (але не пізніше) 7 (семи) календарних днів з моменту передачі такої партії товару. До моменту проведення Покупцем розрахунку за попередньо замовлену (отриману) партію товару у вказаний вище строк, відвантаження товарів і прийняття заявок Постачальником не здійснюються, та Постачальник має право зупинити наступні поставки товару, до моменту повного погашення Покупцем заборгованості за попередньо поставлений товар.

Заборгованість покупця за поставлений/отриманий товар не має перевищувати 45,00 грн (п. 3.6. Договору).

Поставки товару здійснюється окремими партіями відповідно до заявок покупця, виходячи з наявного товару на складі постачальника. На кожну поставку покупець формує окрему відповідну заявку (п. 4.1. Договору).

Пунктом 4.10. Договору передбачено, що покупець може повернути товар постачальнику виключно за умови письмової згоди постачальника, наявності в покупця діючої на момент повернення товару ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та у разі, якщо термін придатності такого товару буде меншим як 30 (тридцять) календарних днів в день його повернення постачальнику. При цьому поверненню підлягає лише товар щодо якого покупцем було дотримано всіх вимог по його складуванню та зберіганню, товар матиме належний товарний вигляд (без механічних пошкоджень, придатний для його послідуючого продажу), зі збереженням його споживчих властивостей (в т.ч. товар не міститиме пошкоджень, затхлості, плісняви, інших сторонніх запахів тощо) та сплив строку його придатності настає внаслідок відсутності попиту споживачів до товару, за умови здійснення покупцем належної ротації, викладки та просування товару (з дотриманням принципу FEFO перший відвантажується продукт з найменшим залишком до закінчення терміну зберігання/дати придатності).

Відповідно до п. 4.13. Договору, повернення товару оформлюється сторонами за відповідною накладною на повернення.

У п. 5.3. Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, та окрім того 25% річних.

Сторони встановили в п. 5.4. Договору, що в разі порушення умов п. 3.6. Договору, на покупця покладається штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Відповідно до пп. 8.1., 8.2. Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до «_» __ 20_ р., а в частині здійснення розрахунків до їх повного виконання.

Договір підписаний позивачем та відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар за видатковою накладною №ВДС-048054 від 06.08.2025 на суму 10929,46 грн з ПДВ, а саме:

- код 156, пиво Гіннес банка 0,44, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 12 шт, ціна без ПДВ 102,7250 грн, сума без ПДВ 1232,70 грн, штрихкод 872;

- код 222, пиво Гіннес пл. 0,33, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 12 шт, ціна без ПДВ 69,6000 грн, сума без ПДВ 835,20 грн, штрихкод 782;

- код 316, пиво Кроненбург бланк 0,46 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 20 шт, ціна без ПДВ 40,1585 грн, сума без ПДВ 803,17 грн, штрихкод 855;

- код 752, пиво Туборг Грін 0,5 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 10 шт, ціна без ПДВ 29,6500 грн, сума без ПДВ 296,50 грн, штрихкод 178;

- код 1619, пиво Грімберген Дамл-Амбрі 0,5 л жб, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 8 шт, ціна без ПДВ 59,9750 грн, сума без ПДВ 479,80 грн, штрихкод 385;

- код 1670, пиво Карлсберг 0,45 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 10 шт, ціна без ПДВ 32,3910 грн, сума без ПДВ 323,91 грн, штрихкод 795;

- код 3195, пиво Garage Hard Lemon 0,44 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 10 шт, ціна без ПДВ 33,4840 грн, сума без ПДВ 334,84 грн, штрихкод 418;

- код 9863, пиво Garage Seth & Rileys taste mandarin 0,44 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 10 шт, ціна без ПДВ 33,4830 грн, сума без ПДВ 334,83 грн, штрихкод 921;

- код 40209, пиво Кроненбург бланк 0,33 л з/б, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 24 шт, ціна без ПДВ 25,5167 грн, сума без ПДВ 612,40 грн, штрихкод 309;

- код 40211, пиво Грімберген бланш пл. 0,33, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 8 шт, ціна без ПДВ 51,6500 грн, сума без ПДВ 413,20 грн, штрихкод 676;

- код 40212, пиво Грімберген блонд 0,33, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 8 шт, ціна без ПДВ 51,6500 грн, сума без ПДВ 413,20 грн, штрихкод 508;

- код 40213, пиво Грімберген Дамл-Амбрі пл. 0,33, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 8 шт, ціна без ПДВ 51,6500 грн, сума без ПДВ 413,20 грн, штрихкод 545;

- код 40237, пиво Garage Hardcore taste Cherry & More 0,44 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 10 шт, ціна без ПДВ 36,9500 грн, сума без ПДВ 369,50 грн, штрихкод 132;

- код 52352, пиво «Seth&Riley s Garage taste Pineberry and mint» 0,44 л, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 10 шт, ціна без ПДВ 33,4830 грн, сума без ПДВ 334,83 грн, штрихкод 178;

- код 67678, пиво «Варштайнер Преміум Бір» 0,33 л NEW, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 12 шт, ціна без ПДВ 56,4083 грн, сума без ПДВ 676,90 грн, штрихкод 583;

- код 68742, пиво Грімберген блонд 0,5 л з/б NEW, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 8 шт, ціна без ПДВ 59,9750 грн, сума без ПДВ 479,80 грн, штрихкод 378;

- код 98756, пиво Варштайнер Преміум Верум» 0,5/24 БАНКА, код товару УКТ ЗЕД , у кількості 12 шт, ціна без ПДВ 62,8250 грн, сума без ПДВ 753,90 грн, штрихкод 404,

разом без ПДВ 9107,88 грн, ПДВ 1821,58 грн (а.с 10).

За ствердженням позивача, відповідач в порушення умов Договору не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання щодо оплати поставленого позивачем товару за видатковою накладною №ВДС-048054 від 06.08.2025, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом наявна заборгованість у розмірі 10929,46 грн з ПДВ.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 10929,46 грн, а також пені в сумі 1011,80 грн, 25% річних у сумі 815,97 грн та інфляційних втрат в сумі 109,33 грн.

Відповідач проти позову заперечує повністю з підстав, викладених вище у відзиві та додаткових поясненнях.

Відповідач до матеріалів справи надав зворотну накладну від покупця від 08.10.2025 № 6522, за якою відповідач повернув частково позивачеві товар на загальну суму 4321,58 грн з ПДВ, а саме:

- пиво Гіннес пл. 0,33, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 12 шт, ціна з ПДВ 83,52 грн на суму з ПДВ 1002,24 грн;

- пиво Кроненбург бланк 0,46 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 11 шт, ціна з ПДВ 48,19 грн, сума з ПДВ 530,09 грн;

- пиво Туборг Грін 0,5 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 8 шт, ціна з ПДВ 35,58 грн, сума з ПДВ 284,64 грн;

- пиво Карлсберг 0,45 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 7 шт, ціна з ПДВ 38,87 грн, сума з ПДВ 272,09 грн;

- пиво Garage Hard Lemon 0,44 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 9 шт, ціна з ПДВ 40,18 грн, сума з ПДВ 361,62 грн;

- пиво Garage Seth & Rileys taste mandarin 0,44 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 9 шт, ціна з ПДВ 40,18 грн, сума з ПДВ 361,62 грн;

- пиво Кроненбург бланк 0,33 л з/б, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 23 шт, ціна з ПДВ 30,62 грн, сума з ПДВ 704,26 грн;

- пиво Garage Hardcore taste Cherry & More 0,44 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 10 шт, ціна з ПДВ 44,34 грн, сума з ПДВ 443,40 грн;

- пиво «Seth&Riley s Garage taste Pineberry and mint» 0,44 л, документ відвантаження ВДС-048054 від 06.08.2025, у кількості 9 шт, ціна з ПДВ 40,18 грн, сума з ПДВ 361,62 грн (а.с. 35).

Також судом встановлено, що на момент розгляду даної справи згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2025 за № 2192260, сформованою засобами підсистеми «Електронний суд» за запитом судді Господарського суду Луганської області Фонової О.С., в реєстрі наявна інформація щодо відповідача у справі Кузьмицького О.Я. (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), 13.10.2025 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, номер запису: 001059617, підстава: власне рішення.

Частиною 9 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Із системного аналізу статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» вбачається, що однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Суд також враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.06.2019 у справі №760/13915/18, зокрема, що припинення підприємницької діяльності позивача/відповідача не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто, стороною правочину виступала фізична особа-підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли із господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились, а перейшли до Кузьмицького О.Я., як фізичної особи.

На час розгляду справи, доказів сплати заборгованості суду відповідачем не надано.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що позивачем поставлено відповідачу товар, а саме пиво різних сортів, на загальну суму 10929,26 грн, що підтверджується видатковою накладною № ВДС-048054 від 06.08.2025.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що договір поставки ним не підписувався. Разом з тим відповідачем до матеріалів справи подано накладну № 6522 від 08.10.2025 на повернення товару на суму 4321,58 грн із прямим посиланням на видаткову накладну № ВДС-048054 від 06.08.2025, за якою товар був отриманий, як на документ відвантаження. Факт отримання позивачем вказаного товару підтверджується підписом повноважної особи позивача комірником Сидоренком М.М. без будь-яких зауважень та заперечень, а також відбитком печатки позивача на вказаній накладній на повернення продукції.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що Сторони застосовують до даного Договору умови DDP - доставка Постачальником товару в пункт, вказаний Покупцем (в редакції міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "IHKOTEPMC" 2010 року).

Судом встановлено, що у реквізитах видаткової накладної ВДС-048054 від 06.08.2025 як одержувач зазначений ФОП Кузьмицький Олександр Ярославович із зазначенням його відомостей та реквізитів. У вказаній накладній визначено адресу поставки: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 30-В. Вказана адреса є тотожною адресі, зазначеній у договорі в розділі реквізитів сторін, та збігається з адресою, зазначеною у накладній на повернення товару.

Факт отримання товару відповідачем не заперечується. Навпаки, з його письмових пояснень вбачається, що частину товару на суму 4321,58 грн він повернув, що підтверджується накладною на повернення № 6522 із прямим посиланням на ту саму видаткову накладну, за якою здійснювалася поставка товару, а іншу частину товару на суму 6000,00 грн, за його твердженням, отримано в рахунок компенсації витрат на електроенергію за зберігання іншого товару. Таким чином, відповідач фактично визнає отримання товару на суму 10321,58 грн, заперечуючи лише наявність боргу.

Доводи відповідача про те, що договір ним не підписувався, не спростовують факту виникнення господарського зобов`язання, оскільки відповідно до статті 181 Господарського кодексу України господарський договір може укладатися у спрощений спосіб, зокрема шляхом обміну документами та вчинення сторонами дій, що свідчать про прийняття пропозиції. Підписання накладної на повернення частини товару з посиланням на первинну видаткову накладну, а також пояснення відповідача про отримання решти товару, свідчать про наявність між сторонами господарських відносин та прийняття відповідачем товару.

Крім того, на підтвердження своїх доводів про непідписання Договору відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу, зокрема не подав висновку експерта за результатами почеркознавчої експертизи та не заявляв клопотання про її призначення із зазначенням готовності авансувати витрати на проведення відповідної судової експертизи під час розгляду цієї справи.

Суд звертає увагу, що поставка здійснювалася за адресою відповідача, зазначеною у договорі та в первинних документах, товар фактично був доставлений за місцем його постачання, а сам відповідач не заявляє, що товар ним не отримано або що його отримання відбулося без його волі. За таких обставин подальша поведінка відповідача, зокрема повернення частини товару, підтверджує його обізнаність та участь у відповідних господарських правовідносинах.

Доводи відповідача про передачу товару на суму 6000,00 грн у рахунок компенсації витрат на електроенергію не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодного договору зберігання, актів приймання-передачі на зберігання, розрахунків вартості електроенергії, первинних бухгалтерських документів чи заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Оскільки відповідач не довів припинення зобов`язання шляхом зарахування або іншим способом, його вищевказані твердження суд не може вважати обґрунтованими та брати до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір поставки №7048 від 05.08.2025, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у його сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що сторонами узгоджено в п. 3.4. Договору, що покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом (але не пізніше) 7 календарних днів з моменту передачі такої партії товару.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства, умов п. 3.4. Договору та фактичної дати поставки товару, суд дійшов висновку, що строк здійснення відповідачем оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Разом з тим, станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом відповідач зобов`язання за Договором в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений товар на загальну суму 6607,88 грн не виконав належним чином.

Сукупність досліджених доказів, а саме видаткова накладна ВДС-048054 від 06.08.2025, накладна на повернення товару на суму 4321,58 грн із посиланням на первинний документ - накладну ВДС-048054 від 06.08.2025, узгодженість адреси поставки у договорі та накладних, а також пояснення самого відповідача про отримання товару, свідчать про більшу вірогідність факту поставки товару на суму 10929,46 грн за видатковою накладною та повернення його частини на 4321,58 грн.

Відсутність доказів оплати решти вартості товару або належного припинення зобов`язання дає підстави для висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 6607,88 грн, яка підлягає стягненню.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач не у повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, що ним не спростовано шляхом подання доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором позивачем, згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України та відповідно до п. 5.3. Договору, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 в сумі 1011,80 грн, 25% річних за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 в сумі 815,97 грн та інфляційні втрати за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 в сумі 109,33 грн.

Відповідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та певного розміру річних від простроченої суми.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожен день прострочення, та окрім того 25% річних.

Згідно з наданим розрахунком ціни позову позивач нарахував та пред`явив до стягнення пеню за період з 14.08.2025 по 30.11.2025, який складає 109 днів, на суму боргу 10929,46 грн, облікова ставка НБУ розмірі 15,50 % річних, пеня складає 1011,80 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, судом зроблено власний розрахунок пені за заявлений позивачем період з 14.08.2025 по 30.11.2025.

Так, оскільки борг 10929,46 грн існував з 14.08.2025 до 07.10.2025 (55 днів), то пеня за цей період становитиме 510,54 грн (10929,46 грн х (2 х 15,50 : 365) х 55 днів).

З 08.10.2025 після повернення частини товару, борг склав 6607,88 грн, тому за період з 08.10.2025 по 30.11.2025 (54 днів) пеня складає 303,06 грн (6607,88 грн х (2 х 15,50 : 365) х 55 днів).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню у сумі 813,90 грн. В задоволенні решти вимог в сумі 198,20 грн слід відмовити.

Згідно з наданим розрахунком ціни позову позивач нарахував та пред`явив до стягнення 25 % річних за період з 14.08.2025 по 30.11.2025 на суму боргу 10929,46 грн, які складають 815,97 грн (а.с. 6).

Суд зазначає, що вказаний розрахунок позивача також підлягає корегуванню, з огляду на часткове задоволення позову про стягнення основного боргу.

Судом зроблено розрахунок 25 % річних за період з 14.08.2025 по 07.10.2025 на суму боргу 10929,46 грн (10929,46 грн x 25 % x 55 : 365 : 100 = 411,73 грн) та за період з 08.10.2025 по 30.11.2025 на суму боргу 6607,88 грн (6607,88 грн x 25 % x 54 : 365 : 100 = 244,40 грн). Сума 25 % річних за підрахунком суду складає 656,13 грн.

Отже, задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача 25 % річних у сумі 656,13 грн. В решти вимог в сумі 159,84 грн слід відмовити.

Згідно з наданим розрахунком ціни позову позивач нарахував та пред`явив до стягнення інфляційні втрати за період з серпня 2025 року по жовтень 2025 року, що нараховані на суму боргу 10929,46 грн та складають 109,33 грн (а.с. 6).

Судом зроблено розрахунок інфляційних втрат за період з 14.08.2025 по 07.10.2025 на суму боргу 10929,46 грн ((10929,46 грн х 100,099%) - 10929,46 грн = 10,86 грн) та за період з 08.10.2025 по 31.10.2025 на суму боргу 6607,88 грн ((6607,88 грн х 100,900%) - 6607,88 грн = 59,47 грн). Сума інфляційних втрат за підрахунком суду складає 70,33 грн.

Отже, задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 70,33 грн. В решти вимог в сумі 39,00 грн слід відмовити.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 6607,88 грн основного боргу за поставлений товар, 70,33 грн інфляційних втрат, 813,90 грн пені та 656,13 грн 25% річних, всього 8148,24 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо питання розподілу судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем при зверненні з позовом до суду заявлена вимога про стягнення заборгованості у загальній сумі 12866,56 грн та сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.12.2025 № 110820.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд звертає увагу, що позивач звернувся з позовом до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», тобто в електронній формі, а тому підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже в даному випадку підлягав сплаті судовий збір у сумі 2422,40 грн. Переплата склала 605,60 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, з огляду на сплату позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір у сумі 605,60 грн може бути повернутий платнику за його клопотанням ухвалою суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1534,08 грн.

Керуючись ч. 4 ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. ст. 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кузьмицького Олександра Ярославовича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс» (вул. Січових Стрільців, буд. 21, м. Київ, 04050, ) 6607,88 грн основний борг за поставлений товар, 70,33 грн - інфляційні втрати, 813,90 грн пеню, 656,13 грн 25% річних, витрати зі сплати судового збору в сумі 1534,08 грн.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно з положеннями ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2026.

Суддя Олена ФОНОВА

вих. №

02.03.2026

Надруковано 1 прим.:

1- до справи;

2- позивачу ТОВ «Інг-Транс» (вул. Січових Стрільців, буд. 21, м. Київ, 04050) до електронного кабінету «Електронний суд»

3- відповідачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до електронного кабінету «Електронний суд»

Внесено до ЄДРСР

02.03.2026

__________ Світлана АВІЛОВА