ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 м.Дніпро

Справа № 908/3302/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Кошлі А.О. (доповідач), суддів: Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/3302/25 (суддя Ярешко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» (вул. Предславинська, буд. 11, м. Київ, 03150)

до відповідача Акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)

про стягнення 298 335,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад змісту рішення господарського суду першої інстанції:

До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» до відповідача: Акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» про стягнення 211144,97 грн. інфляційних втрат та 77190,73 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/3302/25 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» відмовлено повністю.

Мотивуючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив із того, що сторони у договорі визначили конкретний алгоритм дій у разі, якщо сплачена постачальником сума попередньої оплати (авансового платежу) перевищує суму, зазначену в актах приймання-передачі. Зокрема, договором передбачено, що надлишок (переплата) підлягає зарахуванню як авансовий платіж у рахунок наступних розрахункових періодів.

При цьому суд зазначив, що визначення сторонами такого способу використання надлишку попередньої оплати (авансового платежу) не суперечить вимогам чинного законодавства.

Також суд установив, що позивач продовжує бути стороною договору № 23 та отримувати послуги від відповідача. З огляду на це суд дійшов висновку, що відповідач правомірно зарахував надлишок суми попередньої оплати у рахунок наступних розрахункових періодів.

За таких обставин судом не встановлено факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим нарахування позивачем інфляційних втрат та 3 % річних суд визнав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» - Палькевич Наталія Сергіївна, подала апеляційну скаргу, в якій просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» на рішення господарського суд Запорізької області від 07.01.2026 р. по справі № 908/3302/25 та скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/3302/25 та ухвалити нове рішення про задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення 298 335,70 грн в повному обсязі.

Зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки змісту п. 6.1.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Апелянт наголошує, що зазначений пункт містить альтернативне право електропостачальника (право на повернення сплачених коштів або право на зарахування в рахунок оплати по інших споживачах), а не альтернативну поведінку сторін, як зазначено в рішенні суду. Скориставшись своїм правом на повернення коштів, позивач звернувся до відповідача з відповідною вимогою, проте відповідач протиправно зарахував сплачені кошти у наступні розрахункові періоди.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції фактично проігнорував п. 6.1.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії, який регулює спірні відносини, посилаючись на наявність договору та принцип обов`язковості договору. При цьому апелянт наголошує, що договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 23 від 01.01.2019 є публічним договором приєднання, головна відмінність якого полягає в тому, що умови таких договорів встановлюються лише однією стороною і сторона, яка приєднується, не може запропонувати свої умови чи змінювати вже існуючі. Тому твердження суду про визначення сторонами умов договору на власний розсуд не відповідає дійсності.

Апелянт вказує, що п. 2.9 Додатку 1 до Договору, на який посилається суд першої інстанції, не регулює спірні відносини сторін. Відповідно до цього пункту зараховується надлишок коштів, якщо фактичний обсяг оплати послуг перевищує суму, зазначену в акті прийому-передачі, тобто коштів, що залишилися після оплаченого акту за розрахунками місяця саме за надані послуги. У ситуації, що склалася, мова йде про кошти, які позивач сплатив відповідачу за надання послуг з розподілу за період, в якому позивач не здійснював постачання певному споживачу, що врегульовано п. 6.1.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Апелянт зазначає, що саме на підставі порушення відповідачем п. 6.1.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а не умов Договору, позивач звернувся до суду про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідач мав повернути кошти у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, тобто до 10.03.2025, а прострочення виконання зобов`язання виникло з 11.03.2025.

На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме застосував норми, які не підлягали застосуванню (ст. 629 ЦК України, п. 2.9 Додатку 1 до Договору), та неправильно тлумачив і не застосував п. 6.1.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Позиція учасників справи, викладена у відзиві на апеляційну скаргу

Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ТОВ «Торгова електрична компанія» та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на наступне:

Відповідач зазначає, що твердження апелянта про недоречність застосування судом першої інстанції принципу обов`язковості договору не відповідає дійсності. Між сторонами 01.01.2019 було укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 23, який є чинним, укладеним відповідно до вимог чинного законодавства України, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався і сторонами не оспорювався. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, і відповідач добросовісно та належним чином виконує свої зобов`язання за договором.

Щодо твердження апелянта про неможливість запропонувати свої умови чи зміни до договору, відповідач зазначає, що публічний характер договору не звільняє сторону, яка приєдналася до нього, від обов`язку дотримуватися його умов. Позивач добровільно приєднався до договору та протягом тривалого часу виконував його без застережень, що свідчить про прийняття відповідних умов. Умови договору є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії. Жодних позовних вимог щодо визнання договору недійсним, зміни або розірвання його умов позивачем не заявлялося.

Відповідач вважає безпідставними твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було проігноровано п. 6.1.21 ПРРЕЕ. Зазначена норма надає електропостачальнику право, а не встановлює обов`язок оператора системи повертати кошти у кожному випадку попередньої оплати. При цьому порядок реалізації такого права має здійснюватися з урахуванням умов укладеного між сторонами договору. Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сторони, керуючись принципом автономії волі, визначили у договорі конкретний механізм дій у разі виникнення переплати, який не суперечить вимогам законодавства.

Відповідач наголошує, що укладений між сторонами договір не містить умови щодо повернення коштів позивачу як «переплати», не встановлює механізму її визначення, строків повернення або правових наслідків такої ситуації, а зазначено, що відповідач зараховує надлишок (переплату) як авансовий платіж на наступні розрахункові періоди. Тому висновок позивача про наявність у відповідача грошового зобов`язання повернути певну суму є необґрунтованим та таким, що не відповідає умовам укладеного договору.

Відповідач стверджує, що ним не було порушено умови договору, а тому грошове зобов`язання з повернення коштів не виникло. Оскільки відповідач не допустив прострочення грошового зобов`язання, правові підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних відсутні. Позивачем не було доведено факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання, а саме з якого моменту відповідач нібито прострочив виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України саме на позивача покладається обов`язок довести факт прострочення, період виникнення та розмір заборгованості, проте такі докази відсутні.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції під час перегляду справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Кошля А.О., судді: Стефанів Т.В., Кучеренко О.І.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 р. у справі № 908/3302/25 (суддя Ярешко О.В.). Витребувано з Господарського суду Запорізької області справу № 908/3302/25. Ухвалено розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

12.02.2026 матеріали справи №908/3302/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

12.02.2026 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені в апеляційному порядку

Згідно заяви-приєднання від 12.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» приєдналося до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір), розміщеного на сайті оператора системи розподілу (далі - ОСР) ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО».

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» та Публічним акціонерним товариством «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (найменування змінено на Акціонерне товариство «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО») був підписаний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 23 у паперовому вигляді.

Розділом 1 договору зазначено, що цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам постачальника (далі - постачальник) як послуги ОСР. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору. Умови договору є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312.

Пунктом 2.1 договору визначено, що ОСР надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться ОСР в електронному вигляді. ОСР забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 2.2 договору, постачальник здійснює оплату послуг з розподілу згідно з умовами глави 3 цього договору та плату за надання послуг комерційного обліку електричної енергії (інформаційних послуг), послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів постачальника згідно з Додатком 1 «Порядок розрахунків», який є невід`ємною частиною цього договору.

Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує постачальник (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що оплата послуг з розподілу здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати. Кінцевим терміном оплати є 25 число місяця, що передує розрахунковому періоду.

Постачальник, згідно п. 4.2, зокрема зобов`язався надавати перелік споживачів балансуючої групи постачальника (у вигляді реєстру з зазначенням очікуваного об`єму постачання за кожним споживачем, за формою встановленою ОСР), які обрали комерційну пропозицію щодо здійснення оплати за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником ОСР.

Положеннями п. 1.2 додатку № 1 до договору «Порядок розрахунків» передбачено, що вартість послуг ОСР з розподілу електроенергії постачальнику визначається як добуток обсягу розподіленої електричної енергії мережами ОСР споживачам постачальника, згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії розподіл забезпечує постачальник, на тариф на розподіл електричної енергії, який діяв у розрахунковому періоді, відповідно до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого Регулятором.

Відповідно до п. 1.3 додатку № 1, постачальник не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку розрахункового періоду надає ОСР в сканованому вигляді на електронну адресу завірений підписом керівника (уповноваженої особи) та печаткою постачальника реєстр споживачів постачальника, яким забезпечується розподіл електричної енергії мережами ОСР, з зазначенням обсягів постачання електричної енергії на наступний місяць (далі - Реєстр) за формою додатка 1 до цього Порядку розрахунків та в той же день направляє його поштою або передає нарочним ОСР.

Оплата вартості послуги з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати за рахунками, що надає ОСР постачальнику у періоді, що передує розрахунковому (п. 2.2 додатку № 1).

Постачальник, згідно п. 2.3 додатку № 1, здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду, та рахунку протягом 5 банківських днів від дня їх отримання.

Пунктом 2.9 додатку 1 до договору встановлено, що в разі якщо фактичний обсяг оплати постачальником послуг з розподілу електричної енергії та додаткових послуг перевищує суму, зазначену в актах прийому-передачі та актах виконаних робіт, зараховує надлишок (переплату) як авансовий платіж на наступні розрахункові періоди.

10.02.2025, на виконання умов договору, позивач надіслав відповідачу на електронну адресу реєстр споживачів, яким забезпечується розподіл електричної енергії мережами відповідача (ОСР), із зазначенням обсягів постачання електричної енергії на березень 2025. Як зазначено у реєстрі, загальний плановий обсяг споживання споживачів, які здійснюють оплату послуг розподілу через позивача у березні 2025 року дорівнював 2476750 кВт*год.

Позивач, згідно платіжної інструкції № 124324/1 від 25.02.2025 сплатив відповідачу суму 5350000,00 грн. за послуги з розподілу електричної енергії у березні 2025 року.

Як зазначив позивач, у реєстр споживачів позивача від 10.02.2025 до планового обсягу споживання був включений споживач ТОВ «ТЕРРА-ФОРУМ» (код за ) у загальному обсязі 1955000 кВт*год. по точкам, ЕІС-код яких: 62Z962, 62Z548, 62Z313, 62Z589, 62Z797, 62Z575, 62Z350, 62Z097, 62Z226, 62Z729, 62Z328, 62Z089. Проте, у зв`язку з укладенням ТОВ «ТЕРРА-ФОРУМ» договору з іншим електропостачальником, позивач з 01.03.2025 за переліченими ЕІС-кодами точок комерційного обліку не здійснював електропостачання вказаному споживачу. Вартість послуг з розподілу електричної енергії ТОВ «ТЕРРА-ФОРУМ» у загальному обсязі 1955000 кВт*год. становить 4856407,68 грн, із розрахунку: 1955 000 кВт*год. (плановий обсяг споживання ТОВ «ТЕРРА-ФОРУМ» * 2070,08 грн. (тариф на розподіл без ПДВ) * 1,2.

03.03.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № ЮР/1163 від 03.03.2025, в якій виклав вказану вище ситуацію та на підставі абзацу 4 пункту 6.1.21 ПРРЕЕ просив повернути сплачені кошти за надання послуг з розподілу електроенергії споживачу ТОВ «ТЕРРА-ФОРУМ» у розмірі 4856407,68 грн.

У відповіді на цю вимогу (лист від 11.03.2025 № вих. 007-66/1220) відповідач, з посиланням на п. 2.9 додатку № 1 «Порядок розрахунків» та незадовільний стан розрахунків споживачів електроенергії та постачальників перед ним, зазначив, що надлишок коштів, оплачений позивачем, буде врахований ОСР при розрахунках на наступні розрахункові періоди відповідно до умов укладеного договору.

Як слідує з матеріалів справи, між сторонами були підписані акти прийняття-передавання послуг з розподілу (електрична енергія): від 31.03.2025 на суму 1091265,85 грн. (за березень 2025), від 30.04.2025 на суму 976123,04 грн. (за квітень 2025), від 31.05.2025 на суму 563691,06 грн. (за травень 2025), від 30.06.2025 на суму 592474,28 грн. (за червень 2025), від 31.07.2025 на суму 721366,57 грн. (за липень 2025), від 31.08.2025 на суму 652172,08 грн. (за серпень 2025), від 30.09.2025 на суму 608894,16 грн. (за вересень 2025), всього на загальну суму 5205987,04 грн.

Як зазначив позивач, відповідач частково зарахував кошти у сумі 4856407,68 грн. за надання послуг з розподілу електричної енергії за договором на відповідні розрахункові періоди (згідно актів, що наведені вище).

Правові підстави та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/3302/25, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» про стягнення 211144,97 грн. інфляційних втрат та 77190,73 грн. 3% річних в повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, перевіривши повноту їх дослідження місцевим господарським судом та правильність висновків суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно змісту статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правовідносини щодо надання послуг регулюються положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 901 ЦК України положення глави 63 цього Кодексу застосовуються до договорів, предметом яких є надання послуг, у тому числі до договорів, передбачених іншими нормативно-правовими актами.

Правовідносини сторін виникли на підставі договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №23 від 01.01.2019.

Поряд з цим, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про ринок електричної енергії», а також регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і надалі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Оператор системи розподілу має право: 1) своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії та інші послуги, надані на ринку електричної енергії; 2) отримувати від учасників ринку інформацію, необхідну для виконання своїх функцій, у формі та порядку, визначених правилами ринку та кодексом систем розподілу; 3) інші права, передбачені законодавством та укладеними ним договорами на ринку електричної енергії (ч. 2 ст. 46 Закону).

Частиною 2 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що електропостачальник зобов`язаний: укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів; сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 46 вищевказаного Закону передбачено обов`язок оператора системи розподілу укладати договори, які є обов`язковими для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Частинами 2, 5 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами.

Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».

Згідно зі статтею 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку.

Згідно з пп.1.2.5 п.1.2 розділу І ПРРЕЕ Оператор системи забезпечує на своїй території діяльності недискримінаційний доступ до електричних мереж електропостачальнику, який має намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи розподілу укладає договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, зміст якого визначається оператором системи на основі Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є додатком 4 до цих Правил та укладається з кожним електропостачальником, який звертається до оператора системи.

Відповідно до пп.1.2.6 п.1.2 розділу І ПРРЕЕ Оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача (крім постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або «останньої надії»).

Підпунктом 2.1.16 п.2.1 розділу II ПРРЕЕ передбачено, що договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання, зміст якого визначається оператором системи на основі типового договору, що є додатком 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному вебсайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Відповідно до п. 4.7 ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:

1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати.

Відповідно до п. 4.8 ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Проаналізувавши правовідносини, що склалися між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» (постачальник) та відповідачем - Акціонерним товариством «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (оператор системи розподілу) на підставі укладеного між ними договору №23 від 01.01.2019 про надання послуг з розподілу електричної енергії, колегія суддів зазначає, що зазначений договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Враховуючи, що зазначений договір відповідає вимогам чинного законодавства України, сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору цього виду, а докази припинення його дії в матеріалах справи відсутні, з огляду на положення ст. 629 Цивільного кодексу України такий договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, умовами укладеного між сторонами договору №23 (пункт 2.9 додатку 1 до договору) передбачено, що у разі якщо фактичний обсяг оплати постачальником послуг з розподілу електричної енергії та додаткових послуг перевищує суму, зазначену в актах приймання-передачі та актах виконаних робіт, оператор системи розподілу зараховує надлишок (переплату) як авансовий платіж на наступні розрахункові періоди.

Отже, зазначеним положенням договору сторонами погоджено механізм використання надлишково сплачених коштів, який полягає у їх зарахуванні як авансового платежу на наступні розрахункові періоди.

Визначення сторонами такого способу використання надлишку попередньої оплати (авансового платежу) не суперечить вимогам законодавства та є реалізацією принципу свободи договору, закріпленого у Цивільному кодексі України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень Правил роздрібного ринку електричної енергії у редакції, чинній на момент укладення між сторонами договору, питання проведення остаточних розрахунків у разі зміни електропостачальника врегульовано пунктами 6.1.21- 6.1.22 глави 6.1 розділу VI цих Правил.

Так, згідно з пунктом 6.1.21 ПРРЕЕ Постачальник послуг комерційного обліку має передати адміністратору комерційного обліку фактичні дані комерційного обліку на момент зміни електропостачальника. Упродовж одного робочого дня після зміни електропостачальника адміністратор комерційного обліку надсилає отримані фактичні дані попередньому та новому електропостачальникам.

Зазначені дані є підставою для коригуючих взаєморозрахунків між споживачем та попереднім електропостачальником та початковими даними для розрахунків споживача з новим електропостачальником.

Пунктом 6.1.22 ПРРЕЕ передбачено, що у разі, якщо фактичні дані комерційного обліку перевищують прогнозні, споживач повинен протягом 5 робочих днів з дати отримання остаточного рахунку здійснити платежі на користь попереднього електропостачальника. Якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів.

Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника. Якщо оператор системи отримав від попереднього електропостачальника попередню оплату (авансовий платіж) за надання послуг з розподілу та/або передачі за період, в якому цей електропостачальник не здійснюватиме постачання, то такий електропостачальник має право на повернення від оператора системи сплачених коштів або зарахування їх в рахунок оплати по інших споживачах такого постачальника. Повернення здійснюється за заявою електропостачальника.

Отже, наведені положення Правил роздрібного ринку електричної енергії регулюють порядок проведення остаточних розрахунків між споживачем та попереднім електропостачальником у разі зміни електропостачальника.

Постановою НКРЕКП №1219 від 26.06.2020 пункт 6.1.22 ПРРЕЕ було доповнено положенням, відповідно до якого у разі, якщо оператор системи отримав від попереднього електропостачальника попередню оплату (авансовий платіж) за надання послуг з розподілу та/або передачі за період, в якому цей електропостачальник не здійснюватиме постачання, то такий електропостачальник має право на повернення від оператора системи сплачених коштів або зарахування їх в рахунок оплати по інших споживачах такого постачальника. Повернення здійснюється за заявою електропостачальника. У подальшому зазначене положення було включено до пункту 6.1.21 ПРРЕЕ у чинній редакції Правил.

Разом з тим, аналіз наведених положень Правил роздрібного ринку електричної енергії свідчить, що вони регулюють порядок проведення остаточних розрахунків між учасниками ринку електричної енергії саме у зв`язку зі зміною електропостачальника.

Натомість у даній справі позивач продовжує бути стороною договору №23 від 01.01.2019 та отримувати послуги з розподілу електричної енергії від відповідача, у зв`язку з чим підстави для проведення остаточних розрахунків у порядку, передбаченому пунктами 6.1.21-6.1.22 ПРРЕЕ - відсутні.

Таким чином, оскільки умовами договору №23 від 01.01.2019 сторони погодили порядок використання надлишково сплачених коштів шляхом їх зарахування як авансового платежу на наступні розрахункові періоди, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не можуть бути задоволені, оскільки такі платежі не є окремим зобов`язанням відповідача, а лише враховуються як аванс у межах чинного договору.

Враховуючи наведене, а також те, що умовами договору сторони прямо погодили механізм зарахування надлишку сплачених коштів як авансового платежу на наступні розрахункові періоди, при цьому позивач продовжує бути стороною договору та отримувати послуги з розподілу електричної енергії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та правомірність дій відповідача щодо зарахування надлишку попередньої оплати у рахунок майбутніх платежів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 р. у справі № 908/3302/25 є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним і всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, та з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а відтак підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 р. у справі № 908/3302/25 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» задоволенню не підлягає.

Вирішення питання щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 370,05 грн покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/3302/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/3302/25 - залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія».

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.О. Кошля

Суддя О.І. Кучеренко

Суддя Т.В. Стефанів