УХВАЛА

м. Київ

03.03.2026Справа №910/2137/26

За заявоюГромадської організації "Євроатлантичний рух"
прозабезпечення позову
у справі №910/2137/26
за позовомГромадської організації "Євроатлантичний рух"
доПолітичної партії "Європейська Солідарність"
проусунення перешкод у користуванні майном
Суддя Бойко Р.В. секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники учасників справи:

від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився
від ТОВ "Підприємство "Київ":Невмержицький В.П.

ВСТАНОВИВ:

1. Громадська організація "Євроатлантичний рух" звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Політичної партії "Європейська Солідарність", в якому просить:

1) зобов`язати Політичну партію "Європейська Солідарність" усунути перешкоди у користуванні Громадською організацією "Євроатлантичний рух" нежитловими приміщеннями загальною площею 1 674,27 кв.м., розташованими на першому поверсі будівлі (літ "Н"), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16;

2) зобов`язати Політичну партію "Європейська Солідарність" забезпечити безперешкодний доступ Громадської організації "Євроатлантичний рух" та її представників до зазначених приміщень.

2. В обґрунтування позовних вимог Громадська організація "Євроатлантичний рух" вказує, що 17.01.2026 між Політичною партією "Європейська Солідарність", як орендарем, та Громадською організацією "Євроатлантичний рух", як суборендарем, було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень, однак нежитлові приміщення загальною площею 1 674,27 кв.м., розташовані на першому поверсі будівлі (літ "Н"), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, фактично суборендарю передані не були.

2.1. Позов підписано та подано адвокатом Каращенко Юлією Валеріївною.

3. 02.03.2026 через систему "Електронний суд" від Громадської організації "Євроатлантичний рух" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони Політичній партії "Європейська Солідарність", а також третім особам: вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну фактичного стану користування нежитловими приміщеннями загальною площею 1 674,27 кв.м., розташованими на першому поверсі будівлі (літ "Н"), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, а саме:

- виселяти будь-яких осіб зі спірних приміщень;

- обмежувати або припиняти доступ до спірних приміщень;

- змінювати замки, блокувати входи чи іншим чином перешкоджати доступу до спірних приміщень;

- передавати спірні приміщення у користування третім особам;

- укладати договори щодо користування спірними приміщеннями;

- вчиняти будь-які дії, що унеможливлюють або обмежують користування спірними приміщеннями позивачем.

4. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що Політична партія "Європейська Солідарність" чинить перешкоди у користуванні спірними приміщеннями, зокрема фактично не передає приміщення у користування, не забезпечує доступ до них, обмежує можливість використання приміщень відповідно до Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.01.2026. Позивач вказує на те, що існує реальна загроза вчинення відповідачем або пов`язаними з ним особами дій, спрямованих на заміну замків або блокування входу до приміщень, передачу приміщень третім особам, фізичне перешкоджання доступу до приміщень, припинення комунікації, що призведе до зміни фактичного стану користування приміщеннями, істотного ускладнення виконання можливого рішення суду та відновлення становища потребуватиме нових судових процесів, а діяльності позивачу буде завдано значної шкоди.

5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 розгляд заяви Громадської організації "Євроатлантичний рух" про забезпечення позову призначено у судовому засіданні на 03.03.2026 об 14:15 год. Повідомлено сторін та Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" про призначене судове засідання з розгляду заяви Громадської організації "Євроатлантичний рух" про забезпечення позову. Визнано обов`язковою явку представника Громадської організації "Євроатлантичний рух" в судове засідання, призначене на 03.03.2026. Зобов`язано позивача надати в судове засідання оригінали Договору оренди нежитлових приміщень №01/01-2026 від 16.01.2026 та Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.01.2026.

6. Ухвалу суду підписано КЕП судді 02.03.2026 о 15:56:32.

7. 02.03.2026 о 16:06:35 у суді зареєстровано сформовану в системі "Електронний суд" заяву Громадської організації "Євроатлантичний рух" про відкликання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

8. 02.03.2026 о 17:24:31 в системі "Електронний суд" було сформовано позов Громадської організації "Госпітальєри" до Політичної партії "Європейська Солідарність" про усунення перешкод у користуванні майном (справа №910/2195/26), який зареєстрований в програмі "Діловодство спеціалізованого суду" 03.03.2026 о 08:59:15.

8.1. В обґрунтування позовних вимог Громадська організація "Госпітальєри" вказує, що 17.01.2026 між Політичною партією "Європейська Солідарність", як орендарем, та Громадською організацією "Госпітальєри", як суборендарем, було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень, однак нежитлові приміщення загальною площею 1 674,27 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, літера Н, фактично суборендарю передані не були.

8.2. Позов підписано та подано адвокатом Каращенко Юлією Валеріївною.

9. 03.03.2026 о 12:55:52 у суді зареєстровано заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" проти заяви про забезпечення позову.

10. У судове засідання 03.03.2026 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ", інші представники учасників справи не з`явилися, оригінали документів не надали, про причини неявки не повідомили.

11. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" вказує, що товариство є власником нерухомого майна, а судами ухвалено остаточне рішення у справі №910/10904/23 про виселення Політичної партії "Європейська Солідарність" із приміщень площею 1 674,27 кв.м., розташованих на першому поверсі будівлі (літ "Н"), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16.

12. Ухвалою суду у такій справі було відстрочено виконання рішення, а така відстрочка закінчується 03.03.2026.

13. Жодних договорів оренди у 2026 році Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" з Політичною партією "Європейська Солідарність" не укладалося, а у січні 2026 року товариство стало об`єктом рейдерських дій, які мали наслідком незаконне втручання у автоматизовану систему Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців задля зміни законно обраного виконавчого органу товариства, що було здійснено за допомогою викрадених КЕП нотаріусів, які звернутися до правоохоронних органів та Міністерства юстиції України з приводу цього, та з використанням підроблених судових рішень.

14. Такі дії визнано незаконними та скасовано наказом Міністерства юстиції України, але від імені особи, відомості про яку у описаний в п. 13 даної ухвали спосіб перебували нетривалий час у реєстрі, нібито 16.01.2026 укладено акт повернення майна (начебто на виконання судового рішення) та договір оренди про передачу цього ж майна в оренду, які, на думку товариства, не породжують жодних правових наслідків.

15. Посилається на дослідження судом питання нібито повернення спірного майна на підставі акту від 16.01.2026, підписаного неповноважною особою, у межах розгляду заяви Політичної партії "Європейська Солідарність" про визнання наказу суду про примусове виконання рішення у справі №910/10904/23 таким, що не підлягає виконанню. Надає скорочену ухвалу суду, якою відмовлено у задоволенні заяви.

16. Розглянувши заяву про забезпечення позову, заяву про відкликання цієї заяви та заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ", дослідивши наявні у матеріалах заяви докази, суд дійшов таких висновків.

17. Нежитлові приміщення загальною площею 1674,27 кв. м, що розташовані на першому поверсі будівлі (літ. "Н"), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16, належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" та тривалий час є об`єктом судових розглядів.

18. Зокрема, з 07.07.2023 у провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа №910/10904/23 за позовом ТОВ "Підприємство "Київ" до ПП "Європейська Солідарність" про виселення з орендованого майна.

19. Спір виник із договору № к-206 оренди нежитлових приміщень від 15.10.2019 про передачу ПП "Європейська Солідарність" у строкове платне користування нежилих приміщень, загальною площею 1.674,27 кв.м., які розташовані на першому поверсі будівлі (літ. "Н"), що знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16.

20. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/10904/23 позовну заяву ТОВ "Підприємство "Київ" до ПП "Європейська Солідарність" про виселення з орендованого майна задоволено повністю, зокрема, виселено ПП "Європейська Солідарність" з нежитлових приміщень, загальною площею 1 674,27 кв.м, що розташовані на першому поверсі будівлі (літ. "Н"), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16.

21. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 та постановою Верховного Суду від 23.04.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/10904/23 залишено без змін.

22. 05.05.2025 на виконання рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ, яким наказано виселити ПП "Європейська Солідарність" з нежитлових приміщень, загальною площею 1 674,27 кв.м, що розташовані на першому поверсі будівлі (літ. "Н"), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16.

23. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/10904/23 відстрочено виконання судового рішення про виселення з орендованого майна до 03.03.2026.

24. В поданій до суду в межах даної справи позовній заяві Громадська організація "Євроатлантичний рух" вказує, що 17.01.2026 між Політичною партією "Європейська Солідарність", як орендарем, та Громадською організацією "Євроатлантичний рух", як суборендарем, було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень, однак нежитлові приміщення загальною площею 1 674,27 кв.м., розташовані на першому поверсі будівлі (літ "Н"), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, фактично суборендарю передані не були.

25. Із пункту 1.3 Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.01.2026, долученого до позову, вбачається, що право користування приміщенням належить орендарю на підставі договору оренди №01/01-2026 від 16.01.2026, укладеного з ТОВ "Підприємство "Київ". Майно є тотожним майну щодо якого постановлено рішення про виселення у справі №910/10904/23.

26. Позов та заява про забезпечення позову обґрунтовані лише копією договору суборенди приміщення від 17.01.2026, додатком №1 (схемою приміщення) та додатком №2 (актом приймання-передачі приміщення). У підтвердження вимог позивач вказує, що "з 17.01.2026 відповідач чинить перешкоди у користуванні майном, а саме: всупереч умовам договору та підписаного акту приймання-передачі фактично приміщення позивачу передано не було та не забезпечено доступ", у зв`язку із чим просить зобов`язати Політичну партію "Європейська Солідарність" усунути перешкоди у користуванні спірними приміщеннями.

27. У заяві про забезпечення просить заборонити відповідачу - Політичній партії "Європейська Солідарність", а також третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну фактичного стану користування нежитловими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 16, літера Н, а саме:

- виселяти будь-яких осіб з Приміщення;

- обмежувати або припиняти доступ до Приміщення;

- змінювати замки, блокувати входи чи іншим чином перешкоджати доступу;

- передавати Приміщення у користування третім особам;

- укладати договори щодо користування Приміщенням;

- вчиняти будь-які дії, що унеможливлюють або обмежують користування Приміщенням позивачем.

28. З огляду на зміст позову та описану суть правовідносин вбачається ствердження позивача про те, що він не набув реального користування начебто суборендованим майном, однак вміщення у заяві про забезпечення згадки про третіх осіб та прохань про заборону: виселяти будь-яких осіб із спірних приміщень; обмежувати або припиняти доступ до спірних приміщень; змінювати замки, блокувати входи чи іншим чином перешкоджати доступу, жодним (навіть гіпотетичним чином) не узгоджуються із викладеним у позові станом правовідносин.

29. Суд детально це пояснить:

29.1. у разі, якщо позивач (нібито суборендар) вважає, що майном користується відповідач - Політична партія "Європейська Солідарність", проте претендує на таке користування та просить судовий примус у спосіб зобов`язання передати у фактичне користування майно йому, то очевидно його може хвилювати не передача майна відповідачем у користування іншим особам. Це, у разі задоволення позову, зумовить інші (наступні) спори за право спірного користування;

29.2. при цьому, заявник забезпечення просить у заяві не заборони вселяти будь-яких осіб в спірні приміщення та не передавати приміщення іншим особам, а заборонити виселяти будь-яких осіб з Приміщення;

29.3. прохання заборони відповідачу "обмежувати або припиняти доступ до Приміщення", "змінювати замки, блокувати входи чи іншим чином перешкоджати доступу" не узгоджується із описом правовідносин, адже якщо відповідач користувач приміщень, а позивач хоче одержати доступ до таких приміщень за результатами судового розгляду його позову, то про яку заборону відповідачу у обмеженні або припиненні доступу до спірних приміщень йде мова? Так само абсолютно нелогічне прохання заборони відповідачу міняти замки та блокувати входи, адже саме відповідач з заяви позивача є законним користувачем приміщень.

Навіщо відповідач буде міняти замки або блокувати вхід у приміщення, яке з заяв позивача, він законно використовує.

30. Поясненням такого прохання на переконання суду є вміщення неназваної у заяві третьої особи, під якою очевидно розуміється власник нерухомого майна - ТОВ "Підприємство "Київ", яке з липня 2023 року у судовому порядку вимагає фактичного повернення належного йому майна.

31. Розуміння існування судового спору у справі №910/10904/23 дає підстави для висновку, що формулювання заходів забезпечення позову у описаній в п.п. 28, 29 даної ухвали частині спрямовані не на захист майбутніх інтересів позивача у разі задоволення позову, а на захист інтересів відповідача від ТОВ "Підприємство "Київ" та обов`язкового примусового виконання остаточного судового рішення.

32. Будь-який сумнів суду щодо описаної мети виключається процесуальною поведінкою позивача, який через незначний час після призначення заяви про забезпечення позову до розгляду у судовому засіданні із повідомленням власника майна та обов`язком надати оригінали договорів відкликає позовну заяву.

33. Після проведення реєстрації та автоматизованого розподілу позову та заяви про забезпечення позову Громадської організації "Євроатлантичний рух"; призначення заяви про забезпечення до розгляду в судовому засіданні 02.03.2026, в цей же день в системі "Електронний суд" формується позовна заява Громадської організації "Госпітальєри" (справа №910/2195/26), яка має такі особливості:

33.1. підписано і подано тим самим адвокатом, що і позов Громадської організації "Євроатлантичний рух" - Каращенко Юлією Валеріївною;

33.2. позови та заяви про забезпечення є тотожними за змістом та стилістичним оформленням і стосуються приміщення площею 1 674,27 кв.м.;

33.3. до позову Громадської організації "Госпітальєри" долучено договір №17/01-2026 суборенди нежитлових приміщень від 17.01.2026, єдиною відмінністю, якого від договору суборенди нежитлових приміщень від 17.01.2026 з Громадською організацією "Євроатлантичний рух" є площа приміщення 414,00 кв.м., а не 1674,27 кв.м.;

33.4. у позові та заяві про забезпечення Громадської організації "Госпітальєри", незважаючи на долучений договір з площею 414,0 кв.м., мова йде про 1674,27 кв.м. тобто, так само як і в даному позові.

34. Подача обох позовів одним адвокатом, хоч і від різних осіб, дає суду підстави вважати, що метою таких дій є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

35. Порівнюючи вказані позови і договори суборенди, вбачається, що Політична партія "Європейська Солідарність" в один день 17.01.2026, уклала два договори суборенди приміщень, які частково накладаються (співставлення додатків №1 до договорів суборенди), - щодо 1674,27 кв.м. з Громадською організацією "Євроатлантичний рух" та щодо 414,00 кв.м. з Громадською організацією "Госпітальєри". В один день нібито ці приміщення були передані за актами цим громадським організаціям, і кожна з них через 1,5 місяці за допомогою одного адвоката, яка подала тотожні позови і заяви про забезпечення позовів, синхронно стверджують про відсутність фактичного доступу до приміщень та обмеження орендарем прав суборендарів.

36. Суд омине саму неможливість та недобросовісність передачі в одночасну суборенду одного і того самого приміщення, а зупиниться на часі таких очевидно узгоджених дій.

37. 03.03.2026 закінчується наданий судом в межах справи №910/10904/23 строк для відстрочення виконання судового рішення про виселення Політичної партії "Європейська Солідарність" із спірних приміщень, а тому для суду очевидно, що така узгоджена активність двох позивачів від імені яких діє один адвокат та послідовно подав однакові позови, у поєднанні із наданою судом оцінкою суті таких заяв (п.п. 28-30 даної ухвали) спрямована виключно на створення перешкод для виконання остаточного судового рішення.

38. За приписами Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129), судове рішення є обов`язковим до виконання (друге речення частини першої статті 1291).

39. Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00).

40. У Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України", заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia", заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04).

41. Відповідно до п. 11 ч. 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

42. Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

43. Пунктами 1, 2 частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

44. Вирішуючи питання суборенди приміщення, добросовісний користувач має поцікавитися долею відносин орендаря із власником об`єкту оренди, а обставини тривалого судового розгляду у справі №910/10904/23 є загальновідомими, широко висвітлювалися у засобах масової інформації.

45. Поведінка позивача про відкликання позову після постановлення судом ухвали про виклик власника майна та обов`язку надати оригінали документів свідчить про розуміння позивачем відносин із власником та намагання приховати це від суду в момент подачі позову. В іншому б випадку (якби метою позивача було вирішення спору), а не одержання ухвали про забезпечення позову він був би зацікавлений у з`ясуванні спірних питань у судовому засіданні в тому числі із власником майна.

46. Приховування цих відносин та наявності чинного судового рішення про виселення відповідача із нерухомого майна щодо якого подані заходи забезпечення позову, грубо суперечать обов`язку позивача (п. 2 ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України) в частині сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

47. Порушення вказаного обов`язку має умисний характер, що підтверджується подачею аналогічного позову щодо цього ж майна від іншої особи тим самим адвокатом на наступний день, що на думку суду спрямоване не тільки на пошук іншого судді, а й на пошук судді, який не зверне увагу на існуючі загальновідомі судові спори за позовом власника цього майна. У зв`язку із цим суд відхиляє думку про випадковість таких дій.

48. Зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні "схожі" на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків.

49. Дійсно, подача заяви про забезпечення передбачена ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, проте за її змістом метою забезпечення позову є превентивний захист прав позивача на реальне виконання майбутнього рішення на його користь.

50. У даній справі суд дійшов висновку, що позивач намагався реалізувати передбачений статтею 136 Господарського процесуального кодексу України інститут для захисту інтересів відповідача на шкоду авторитету правосуддя перешкодити виконанню остаточного судового рішення та був поєднаний з приховуванням від суду важливої інформацію (щодо існуючого остаточного судового рішення про цей об`єкт).

51. Відкликання позову та подача аналогічного тим самим адвокатом хоч і від іншого суб`єкта з огляду на описані в п.п. 31-35, 47 даної ухвали обставини очевидно свідчить про маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями.

52. З цього приводу суд відзначає, що очевидно у такий спосіб заявники намагалися не попасти під обмеження п. 2) ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо заборони подачі однією особою, однакових за змістом заяв.

53. Суд не ставить під сумнів право кожного звернутись до господарського суду із позовом чи заявою про забезпечення позову.

54. В той же час, визначальним для визнання таких дій зловживанням є:

54.1. тотожність поданих заяв (вони містять однакове мотивування та навіть однакову пунктуацію і виділення курсивом певних частин тексту), незважаючи на різну площу об`єкту суборенди;

54.2. представництво обох заявників одним адвокатом;

54.3. послідовність заяв подача другої після відкликання першої;

54.4. тотожність договорів, укладених в один день, і ініціювання судових позовів в один час.

55. Згідно п. 2) ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

56. Самостійне відкликання заяви про забезпечення позову, на думку суду, мало на меті недопущення винесення негативної для заявника ухвали з питання забезпечення позову з метою збереження сплаченого судового збору та можливості наступної спроби маніпулювання авторозподілом, що підтвердилося в п.п. 31-35 даної ухвали.

57. Така процесуальна дія також є елементом багатоетапного механізму зловживання процесуальним правом.

58. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

59. Частина перша статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

60. За приписами ч. 3 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

61. Однією із гарантій незалежності та безсторонності судді при здійсненні розгляду справи є випадковість визначення складу суду у певному спорі.

62. З огляду на наведене, суд вважає неприпустимою спробу Громадської організації "Євроатлантичний рух" здійснити маніпуляцію з автоматизованою системою розподілу справ між суддями та подачу заяви про забезпечення позову з метою створенням перешкоди виконанню остаточного судового рішення (суперечать завданню господарського судочинства), у зв`язку з чим визнає подачу 02.03.2026 до Господарського суду міста Києва заяви про забезпечення позову та 02.03.2026 заяви про відкликання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (в частині відкликання заяви про забезпечення позову) у справі №910/2137/26, зловживанням процесуальними правами вчинення дій, що суперечать завданню господарського судочинства та вчиненням інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

63. Частиною 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

64. Відтак, керуючись приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне залишити без розгляду заяву про забезпечення позову та заяву про відкликання заяви про забезпечення позову, які є проявом зловживання заявником (позивачем) своїми процесуальними правами.

65. Частиною 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

66. Відповідно до ст. 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

67. Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

68. Положеннями ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

69. Враховуючи встановлені судом дії, які визнані судом зловживанням процесуальними правами, що вчинені адвокатами Громадською організацією "Євроатлантичний рух", суд дійшов висновку про необхідність з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України вжиття заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету штрафу у сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (16 640 грн).

70. Суть мети зловживання в даному випадку процесуальними правами є небезпечним для інтересів правосуддя, адже була спрямована на постановлення судового акту, який би перешкоджав виконанню іншого судового акту, що в поєднанні із маніпулюванням автоматизованою системою розподілу в очах стороннього спостерігача може породжувати сумнів щодо відповідності суду, який вирішуватиме такі заяви статті 6 Конвенції суду, установленого законом, та може породити правову ситуацію, коли однакове (тотожне) питання буде вирішено судом по різному. Це не тільки суперечить принципу правової визначеності, а й підриває авторитет суду в очах сторонніх спостерігачів.

71. Згідно приписів ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

72. Керуючись ст.ст. 38, 43, 131, 135, 226, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Громадської організації "Євроатлантичний рух" про відкликання заяви про забезпечення позову залишити без розгляду.

2. Визнати подачу заяви про забезпечення позову Громадською організацією "Євроатлантичний рух" зловживанням процесуальними правами.

3. Застосувати до Громадської організації "Євроатлантичний рух" захід процесуального примусу у виді штрафу.

4. Стягнути з Громадської організації "Євроатлантичний рух" (03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 38, кв. 435; ідентифікаційний номер 45340777) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 16 640 (шістнадцять тисяч шістсот сорок) грн 00 коп.

5. Дана ухвала в частині п. 4 резолютивної частини ухвали є виконавчим документом відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

6. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання в частині п. 4 резолютивної частини ухвали протягом трьох місяців.

7. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

8. Боржник: Громадська організація "Євроатлантичний рух" (03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 38, кв. 435; ідентифікаційний номер 45340777).

9. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (03.03.2026) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 05.03.2026.

Суддя Роман Володимирович Бойко