ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про забезпечення позову

10 березня 2026 року Справа № 915/243/26

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши матеріали заяви (вх. № 3010/26 від 06.03.2026) про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви по справі

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс «Адмірал», вул. Адміральська, буд. 31-Б, м. Миколаїв, 54001 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», вул. Шолуденка 1, м. Київ, 04116 ()

в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ", вул. Погранична, буд. 159, м. Миколаїв, 54003 ()

про оскарження дій та визнання права на споживання природного газу, а також послуг з його розподілу, в якості побутового споживача

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс «Адмірал» з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. № 3010/26 від 06.03.2026), в якій заявник просить суд застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ідентифікаційний код 44907200), Миколаївській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (ідентифікаційний код 45192910) вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкті газоспоживання ОСББ «ЖК «Адмірал» (), що розташований за адресою місто Миколаїв, вулиця Адміральська, будинок 31Б, енергетичний ідентифікаційний код (EIC) № 56XQ000196WPV00K, шляхом зобов`язання утриматись від них.

1. Предмет та підстави майбутнього позову.

Заявник в заяві про забезпечення позову зазначає, що предметом майбутнього позову будуть вимоги немайнового характеру про оскарження дій Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та визнання права на споживання природного газу, а також послуги з його розподілу, в якості побутового споживача.

Підставою майбутнього позову заявником зазначено наступні обставини.

29.01.2024 у відповідності до протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку № 31Б, що розташований: Україна, Миколаївська область, Миколаївський район, місто Миколаїв, Центральний район, вулиця Адміральська, прийнято рішення, зокрема, про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Адмірал».

24.05.2024 у зв`язку зі створенням ОСББ, між ТОВ «Констракшн ЛТД» (генеральний підрядник) та ОСББ «ЖК «Адмірал» складено Акт приймання-передачі майна, відповідно до якого передано дахову котельню та інше обладнання.

Заявник зазначає, що з метою забезпечення співвласників багатоквартирного будинку опаленням, ОСББ «ЖК «Адмірал» звернулось до Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявою-приєднанням до типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

Заявник зазначає, що з 2024 року по 31.12.2025 МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» надавали рахунки про оплату за розподіл природного газу за ціною 1,99 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ), а ОСББ «ЖК «Адмірал» їх справно сплачувало. Проте, з 01.01.2026 МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» виставили рахунки за розподіл природного газу за ціною 2,92 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ), а також рахунок про перевищення лімітів споживання природного газу у 2025 році за ціною 2,19 грн. за 1 куб. м. (без ПДВ).

Заявник зазначає, що неодноразово звертався до МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» з листами з проханням здійснити перерахунок вартості послуг з розподілу природного газу за січень 2026 року та вартості плати за перевищення лімітів споживання природного газу у 2025 році з використанням ціни у розмірі 1,99 грн. за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ) та надати нові рахунки для оплати послуги з розподілу природного газу та акт надання послуг. Крім того, заявник просив внести зміни в договорі 39/МФ/100-104/3-Д-0624 від 01 червня 2024 року про факт використання газу ОСББ «ЖК «Адмірал» як колективним побутовим споживачем.

В подальшому 04.03.2026 на адресу ОСББ «ЖК «Адмірал» надійшло повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 38 від 03.03.2026 та ОСББ «ЖК «Адмірал» запропоновано самостійно припинити газопостачання, в інакшому випадку таке припинення 10 березня 2026 року буде здійснено Миколаївською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Заявник зазначає, що ОСББ «ЖК «Адмірал» є колективним побутовим споживачем та справно сплачує за послуги з розподілу природного газу на користь Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за тарифом 1,99 грн за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ).

Правова позиція заявника по суті спору обґрунтована приписами ст. 21, 36 Конституції України, ст. 1, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Кодексом газорозподільних систем та судовою практикою.

2. Підстави звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Підставами подання заяви про забезпечення позову зазначено наступні обставини.

Як зазначено вище, заявник зазначає, що ОСББ «ЖК «Адмірал», шляхом самозабезпечення, з використанням власної дахової котельні, постачає опалення співвласникам багатоквартирного будинку.

У разі реалізації наміру Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснити відключення ОСББ «ЖК «Адмірал» від газопостачання, що прямо вказано в Повідомленні про припинення (обмеження) газопостачання № 38 від 03.03.2026, населення, яке мешкає в багатоквартирному будинку № 31Б, що розташований: Україна, Миколаївська обл., Миколаївський р-н., м. Миколаїв, Центральний район, вул. Адміральська, залишиться без опалення під час опалювального сезону, що призведе до порушення вимог ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», зробить неможливим проживання та забезпечення санітарних вимог.

Заявник зазначає, що без застосування заходу забезпечення позову, у разі відключення будинку від газопостачання, негативні наслідки для населення у вигляді відсутності опалення та падіння температури в житлових приміщеннях, не можливо буде відновити навіть за умови задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ГПК України запропоновано в якості зустрічного забезпечення внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Заява обґрунтована приписами ст. 136, 137, 139, 141 ГПК України та судовою практикою.

До заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивачем надано докази сплати судового збору у сумі 1 664, 00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 2913-8822-4927-2664 від 05.03.2026.

3. Розгляд заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 140 ГПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Системний аналіз положень ст. 140 ГПК України дозволяє дійти висновку, що за загальним правилом розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи. Виклик особи, що подала заяву про забезпечення позову, за нормами ч. 3 ст. 140 ГПК України здійснюється судом у разі необхідності вчинення додаткових дій: отримання пояснень, доказів. В свою чергу у випадку недостатності наданих заявником пояснень та доказів - призначається судове засідання (ч. 4 ст. 140 ГПК України).

Враховуючи викладені в позовній заяві та заяві про вжиття заходів забезпечення позову обставини справи, проаналізувавши подані заявником докази, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

4. Правове регулювання питання вжиття заходів забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Згідно рішення ЄСПЛ від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні ЄСПЛ від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

За змістом ст. 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова КГС ВС від 17.11.2020 № 922/2419/20).

Позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (постанова КГС ВС від 25.09.2020 № 910/1762/20).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 15.01.2020 по справі № 915/1912/19).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 23.12.2020 № 911/949/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19, від 25.09.2020 у справі № 925/77/20.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У випадку звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року № 910/1040/18.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова КГС ВС від 04.05.2023 у справі № 916/3710/22).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова ВП ВС від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (постанова КГС ВС від 09.09.2022 у справі № 904/7630/21).

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб (постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

Верховний Суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.

Так, Верховний Суд наголошує на тому, що права та інтереси осіб, які звертаються до суду мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Враховуючи те, що судами попередніх інстанцій встановлено, що до КП "ОІТЦ" від АТ "ОГС "Харківгаз" надійшло повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 28.01.2020 № 04, в якому підприємству запропоновано у термін до 07-00 години 02.02.2020 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0,000 тис. куб.м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання підприємства та попереджено, що у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу підприємству буде припинено (обмежено) в примусовому порядку, і КП "ОІТЦ" вказує на намір звернутися з позовом, зазначаючи осіб до яких позов буде подано, предмет оскарження конкретних дій про оскарження дій щодо направлення повідомлення та визнання права, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення, з огляду на те, що у разі задоволення позову (з урахуванням майбутнього предмета позову) сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу (постанова КГС ВС від 05.11.2020 у справі № 183з-20).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

5. Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Предметом майбутнього спору у даній справі є вимоги про оскарження дій Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та визнання права на споживання природного газу, а також послуги з його розподілу, в якості побутового споживача.

Отже, предметом майбутнього позову є вимоги немайнового характеру.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ 01.02.2024 проведено державну реєстрацію юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Адмірал».

24.05.2024 ТОВ «Констракшн-ЛТД» передало, а ОСББ «ЖК «Адмірал» прийняло дахову котельню розташовану у багатоквартирному будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 31-Б, про що між сторонами складено на підписано акт приймання-передачі майна від 24.05.2024.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник зазначає, що під час надання послуг Миколаївська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» вважає ОСББ «ЖК «Адмірал» непобутовим споживачем, в той час як ОСББ «ЖК «Адмірал» вважає себе колективним побутовим споживачем. Вказане має наслідком застосування різної нормативно-правової бази, порядку нарахування за послуги, в т.ч. застосування сторонами різних тарифів, що, за повідомленням заявника, ймовірно утворило заборгованість у вигляді різниці між вартістю послуги з розподілу природного газу.

Судом встановлено, що 04.03.2026 Миколаївською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» направлено на адресу ОСББ «ЖК «Адмірал» повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 38 від 03.03.2026, в якому зазначено, що у зв`язку з не повною та/або своєчасною оплатою за послуги розподілу природного газу запропоновано у термін до 00:00 годин 10 березня 2026 року самостійно відключити від газових газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0,000 тис.куб.м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання ОСББ ЖК «Адмірал». У разі не виконання цієї вимоги транспортування газу буде припинено (обмежено) в примусовому порядку, починаючи з 00:00 годин 10 березня 2026 року.

Заявник, звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, зазначає, що залишення багатоквартирного будинку без опалення призведене до порушення вимог ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», зробить неможливим проживання та забезпечення санітарних вимог. В свою чергу негативні наслідки для населення у вигляді відсутності опалення та падіння температури в житлових приміщеннях неможливо буде відновити навіть за умови задоволення позову.

З огляду на викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову обставини, з метою запобігання припинення газопостачання для мешканців багатоквартирного будинку, врахувавши збалансованість інтересів учасників процесу, суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкті газоспоживання ОСББ «ЖК «Адмірал» (), що розташований за адресою місто Миколаїв, вулиця Адміральська, будинок 31Б, енергетичний ідентифікаційний код (EIC) № 56XQ000196WPV00K, шляхом зобов`язання утримутись від них є обґрунтованими, адекватними, співмірними до позовних вимог заходами забезпечення позову.

Суд враховує, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті та застосовуються з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами розгляду спору по суті.

При цьому, суд зазначає, що обрані заходи забезпечення позову на період розгляду судом спору, не будуть перешкоджати діяльності відповідача та матимуть наслідком лише збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Заявлені позивачем заходи забезпечення позову відповідають приписам п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України (заборона відповідачу вчиняти певні дії).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність заяви про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову в спірному випадку відповідає принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкті газоспоживання ОСББ «ЖК «Адмірал» та предметом майбутнього позову. При цьому, вжиття вказаних заходів забезпечення позову не матиме наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів як учасників спору, так і осіб, що не є учасниками даного судового провадження. Натомість, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може мати наслідком порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, що в свою чергу матиме наслідком необхідність звернення позивача до суду з новими позовними вимогами, зокрема, щодо відновлення газопостачання, оскарження дій відповідача щодо припинення газопостачання тощо.

Заява про забезпечення позову судом задоволена.

Відповідно до ч. 5, абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. 137, 140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс «Адмірал» про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову (вх. № 3010/26 від 06.03.2026).

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 915/243/26, а саме:

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», вул. Шолуденка 1, м. Київ, 04116 () в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ", вул. Погранична, буд. 159, м. Миколаїв, 54003 () вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження, зниження тиску) газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкті газоспоживання ОСББ «ЖК «Адмірал» (), що розташований за адресою місто Миколаїв, вулиця Адміральська, будинок 31Б, енергетичний ідентифікаційний код (EIC) № 56XQ000196WPV00K, шляхом зобов`язання утриматись від них.

Стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс «Адмірал», вул. Адміральська, буд. 31-Б, м. Миколаїв, 54001 ()

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», вул. Шолуденка 1, м. Київ, 04116 () в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ", вул. Погранична, буд. 159, м. Миколаїв, 54003 ()

Ухвала є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали до виконання відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 144 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256, 257, 258 ГПК України.

Суддя Е.М. Олейняш