ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 Справа № 917/1124/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша, за участю секретаря судового засідання Людмили Бойченко, розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Харвест", вул. Шведська, буд. 2, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Приватне підприємство «Регіональний інвестиційний центр аукціонів», 36014, м. Полтава, вул. Європейська, 2, кім. 311, та

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, 36039, м. Полтава, вул. Затишна, 23,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрооб`єднання Фермерських Господарств "Еліта"

про визнання незаконним і скасування рішення, визнання незаконними дій та визнання укладеним договору.

За участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Харвест": Олена Іваненко;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк": Володимир Фролов;

від Приватного підприємства «Регіональний інвестиційний центр аукціонів»: Іван Ірза.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайз Харвест" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", в якому просить:

- визнати незаконним і скасувати рішення Товариства з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк від 29 квітня 2025 року про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-20250318- 04000;

- визнати незаконними (протиправними) дії Товариства з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю САНРАЙЗ ХАРВЕСТ як учасника електронного аукціону № LRE001-UA-000;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк підписати протокол про результати земельних торгів № LRE001-UA-000, сформований 22.04.2025 та оприлюднити підписаний протокол в електронній торговій системі;

- визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю САНРАЙЗ ХАРВЕСТ договір суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 132,1975 га, що розташована на території Миргородської міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0375, цільове призначення - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у редакції, що запропонована Товариством з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк учасникам відповідно до умов аукціону № LRE001-UA-000.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішення ТОВ Державний земельний банк щодо відмови від підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-00 є протиправним, а також рішення про дискваліфікацію Товариства, та таким, що порушує право Товариства на укладання договору суборенди земельної ділянки у редакції, що запропонована учасникам відповідно до умов аукціону № LRE001-UA-000 та наказу № 49 від 18.03.2025. Організатором торгів щодо передачі в суборенду земельної ділянки не зазначено, яким саме документом є інформація щодо наявності земельних ділянок у власності учасника аукціону. Також, позивач стверджує, що обраний ним спосіб захисту у вигляді скасування незаконного рішення організатора торгів є не лише належним, але й єдиним правомірним способом поновлення порушеного права у межах чинного нормативного регулювання.

25.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 8495), в якому заперечує проти позову, посилаючись на те, що під час перевірки електронних копій документів переможця земельних торгів, поданих ним згідно зі статтею 137 Кодексу, щодо відповідності вимогам Кодексу встановлено відсутність належних документів, які підтверджують право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, про що 29.04.2025 складено Рішення про відмову підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-000 від 22.04.2025.

Також відповідач вказує, що не передбачено можливості застосування визначеного позивачем способу захисту порушеного права. Земельним кодексом встановлено один належний спосіб захисту в суді - визнання недійсними лише результатів земельних торгів за рішенням суду, що в такому разі призводить до проведення нових земельних торгів (частина 2 абзац 5 частини 5 статті 138 Земельного кодексу України). Тобто, заявляючи позовну вимогу про визнання укладеним договору суборенди по лоту за умови, що торги наразі визнані такими, що не відбулися, вважає, що позивач прагне вирішити питання одержання права суборенди земельної ділянки державної форми власності поза процедурою, визначеною статтями 124, 134 та 135 Земельного кодексу України.

Враховуючи той факт, що результати земельних торгів № LRE001-UA-000 від 22.04.2025 не були визнані недійсними чи скасовані, вважає, що у відповідача як у організатора торгів не виник обов`язок з підписання протоколу торгів, які не відбулись.

06.08.2025 від третьої особи - Приватного підприємства Регіональний інвестиційний центр аукціонів надійшли пояснення (вх. № 10340), в яких вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Зокрема зазначає, що відповідач проігнорував, що Додаток 2 до Вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013 при реєстрації потенційного покупця, який бажає взяти участь в земельних торгах щодо земельної ділянки сільського господарського призначення має відповідати вимогам статті 130 Земельного кодексу України, оскільки ця правова норма регулює правовідносини, пов`язані з набуттям права власності на земельні ділянки, а не права користування земельною ділянкою.

Отже, відповідач, вимагаючи у позивача додаткову ніж передбачену чинним законодавством інформацію в незаконний спосіб, позбавив його статусу переможця земельних торгів.

13.08.2025 від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли пояснення (вх. № 10581), в яких зазначає, що право передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0375 передбачено договором № 757 від 28.02.2025, тобто письмова згода Головного управління, як власника земельної ділянки, не вимагається.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі № 917/1124/25, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 15:20 22.07.2025.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.06.2025 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Санрайз Харвест" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

24.09.25 від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" надійшло клопотання (вх. № 12260) про долучення доказів, у якому повідомило, що у зв`язку з визнанням земельних торгів № LRE001-UA-000 такими, що не відбулися з причини дискваліфікації, по земельній ділянці з кадастровим номером :00:007:0375 були оголошені повторні земельні торги, про що опубліковано оголошення в ЕТС "Прозоро Продажі" 08.05.2025 за номером лоту LRE001-UA-741.

За результатами повторних земельних торгів переможцем за ціновою пропозицією визначено Товариство з обмеженою відповідальністю Агрооб`єднання фермерських господарств ЕЛІТА (), з яким було підписано Протокол про результати земельних торгів та Договір суборенди.

На підтвердження зазначених обставин Товариство з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" просить долучити до матеріалів справи наступні докази: 1.Довіреність на ОСОБА_1 ,

2. Виписка з ЄДР.pdf,

3. 461_25 Dohovir suborendy TOV AFH Elita _00_007_0375.pdf,

4. Витяг з ДРРП _00_007_0375.PDF,

5. Платіжна інструкція річна суборенда ТОВ АФГ Еліта 3780129,35 грн. 00 007 0375.pdf,

6. Платіжна інструкція ТОВ АФГ Еліта відшкодування 1200 грн 00 007 0375.pdf,

7. Протокол № LRE001-UA-741.pdf.

8. Протокол № LRE001-UA-741_Validation_Report.pdf.

9. Квитанція про надсилання стороні Головному управлінню Держгеокадастру У Полтавській області 39767930.pdf,

10. Квитанція про надсилання стороні Товариству з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" 00692334.pdf,

11. Квитанція про надсилання стороні Товариству з обмеженою відповідальністю "САНРАЙЗ ХАРВЕСТ" 40479576.pdf.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.10.2025 суд задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" (вх. № 12260 від 24.09.25) про долучення доказів, залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрооб`єднання Фермерських Господарств "Еліта", установив третій особі строк для подання пояснень щодо позову - протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали та відклав підготовче засідання на 15:40 25.11.2025.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.11.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/1124/25 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 15:30 21.01.2026.

Розгляд справи по суті, призначений на 21.01.2026 15:30 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 суд призначив розгляд справи по суті на 14:30 18.02.2026.

17.02.2026 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 2138), в якому просить поновити строк та долучити до матеріалів справи копію постанови від 15.01.2026 у справі № 917/295/25.

Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні зазначеного клопотання.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні, відповідно до частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд розглянув матеріали справи та

УСТАНОВИВ:

28.02.2025 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк уклали договір оренди № 757 землі площею 132.1975 га, що розташована на території Миргородської міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0375, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 50 років, інше речове право зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 13.03.2025, номер запису про інше речове право: 58984673.

18.03.2025 ТОВ "Державний земельний банк" видав наказ № 49, згідно з яким:

пункт 1 - провести земельні торги у формі електронного аукціону з передачі в суборенду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до Переліку прав на земельні ділянки, які виставляються на земельні торги, окремими лотами згідно з додатком 1;

пункт 2 - затвердити умови земельних торгів;

пункт 3 - затвердити проєкт договору суборенди землі згідно з Додатком 2.

У додатку № 1 до наказу № 49 від 18.03.2025 - Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права суборенди на які виставляються на електронні земельні торги окремими лотами, вказана, зокрема, спірна земельна ділянка, що розташована на території Миргородської міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0375, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі стартовим розміром річної суборендної плати розміром 578080,07 грн без ПДВ, з терміном суборенди 14 років.

18-21 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю САНРАЙЗ ХАРВЕСТ звернулось до Приватного підприємства Регіональний інвестиційний центр аукціонів із заявою про участь у земельних торгах № LRE001-UA-20250318- 04000 (https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-000/): передача в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 132.1975 га, що розташована на території Миргородської міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0375, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Організатором аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк.

Посилання на аукціон: https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-000/.

Для участі в аукціоні Товариство надало такі документи:

- заява про участь у торгах в формі електронного аукціону від 17.04.2025,

- посвідка на постійне проживання директора ОСОБА_2 ,

- довідка про реєстраційний номер директора ОСОБА_2 ,

- копія витягу з ЄДРПОУ від 17.04.2025,

- довідка про кінцевого бенефіціарного власника від 17.04.2025 № 25,

- докази сплати реєстраційного внеску,

- докази сплати гарантійного внеску,

- довідка про реквізити від 17.04.2025 № 23,

- довідка про державу, в якій зареєстровані або мають постійне місце проживання засновники (учасники) юридичної особи від 17.04.2025 № 24,

- заява про попередню згоду на очікування від 17.04.2025,

- наказ на призначення директора ОСОБА_2 ,

- довідка про кінцевого бенефіціарного власника Товариства ОСОБА_3 ,

- заява на обробку персональних даних від 17.04.2025 № 27,

- інформація про відсутність застосування санкція від 17.04.2025,

- витяг з ДМСУ,

- інформація щодо джерела походження коштів від 21.04.2025 № 29,

- структура власності ТОВ САНРАЙЗ ХАРВЕСТ,

- інформація щодо наявності земельних ділянок сільськогосподарського призначення на праві власності від 18.04.2025.

22.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю САНРАЙЗ ХАРВЕСТ визнано переможцем земельних торгів аукціону № LRE001-UA-000 (передача в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 132.1975 га, що розташована на території Миргородської міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0375, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) з розміром ставки 5000001,00 грн без ПДВ (6000001,20 грн з ПДВ).

24.04.2025 ТОВ САНРАЙЗ ХАРВЕСТ надіслало підписаний кваліфікованим електронним підписом директора Гасанова Раміна протокол про результати земельних торгів № LRE001-UA-00.

Проте під час перевірки електронних копій документів переможця земельних торгів, поданих ним згідно зі статтею 137 Земельного Кодексу, щодо відповідності вимогам Кодексу встановлено відсутність належних документів, які підтверджують право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, про що 29.04.2025 складено Рішення про відмову про підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-000 від 22.04.2025.

Зазначене Рішення було завантажено відповідачем в ЕТС, адміністратором якої є АТ "Прозоро.Продажі", у зв`язку з чим 30.04.2025 автоматично сформовано новий Протокол про результати земельних торгів LRE001-UA-992, яким Переможцем визнано наступного учасника - ТОВ "КОЛОС ОК ПЛЮС" (), який також був дискваліфікований Рішенням відповідача від 06.05.2025 та відповідно до автоматично сформованого Протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-000 від 08.05.2025 11:48:03 земельні торги були визнані такими, що не відбулись.

Позивач стверджує, що зазначене Рішення неправомірним, оскільки учасник земельних торгів - ТОВ САНРАЙЗ ХАРВЕСТ () надав лист від 18.04.2025, в якому повідомив про наявність у Товариства земельних ділянок сільськогосподарського призначення в кількості 72 шт. загальною площею 277,4211 кв. м (а. с. 18).

Отже ТОВ САНРАЙЗ ХАРВЕСТ вважає рішення ТОВ Державний земельний банк щодо відмови від підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-00 протиправним та такими, що порушили право Товариства на укладання договору суборенди земельної ділянки у редакції, що запропонована учасникам відповідно до умов аукціону № LRE001-UA-000 та наказу № 49 від 18.03.2025.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже підставою для звернення до суду є саме порушення, невизнання або оспорювання прав та законних інтересів особи.

Порядок здійснення продажу прав на земельну ділянку на конкурентних засадах врегульований главою 21 Земельного кодексу України та положеннями Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 22.09.2021 "Деякі питання підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису)", далі Вимоги № 1013, якими відповідно до положень частини першої статті 137 Земельного кодексу України унормовано технічні вимоги до підготовки до проведення та проведення земельних торгів, встановлення та оприлюднення їх результатів, визначення розміру, порядку сплати, повернення реєстраційних, гарантійних внесків учасників та винагороди, що сплачується переможцем аукціону оператору електронного майданчик.

Відповідно до частини 2 статті 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі електронного аукціону в режимі реального часу в мережі Інтернет, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з переможцем земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу ціну за придбання прав емфітевзису, суперфіцію, або найвищий розмір орендної (суборендної) плати, зафіксовані під час проведення земельних торгів (далі цінова пропозиція).

Учасник земельних торгів це фізична або юридична особа, яка розмістила в електронній торговій системі документи, зазначені в частині сьомій статті 137 Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зробила закриту цінову пропозицію і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, виставленою на земельних торгах. Переможець земельних торгів це учасник, який подав найвищу цінову пропозицію за лот. Організатором земельних торгів є у разі укладення договору суборенди земельної ділянки орендар земельної ділянки, тобто відповідач.

Частиною 7 стаття 137 Земельного кодексу України передбачено, що особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі:

а) заяву про участь у земельних торгах, підписану кваліфікованим електронним підписом;

б) для юридичної особи - копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або копію документа про реєстрацію у державі її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського або судового реєстру тощо), засвідчену згідно із законодавством держави його видачі, перекладену українською мовою (для юридичної особи - нерезидента), інформацію про державу, в якій зареєстровані або мають постійне місце проживання засновники (учасники) юридичної особи, у статутному (складеному) капіталі якої є частка іноземного капіталу, інформацію про кінцевого бенефіціарного власника. Якщо особа не має кінцевого бенефіціарного власника, зазначається інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника і про причину його відсутності; для громадянина України, фізичної особи - підприємця - копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); для іноземних громадян та осіб без громадянства - інформацію про прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), громадянство (підданство) іншої держави, постійне місце проживання в державі, громадянином (підданим) якої є особа, копію документа, що посвідчує особу.

Копії зазначених документів засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, яка бажає взяти участь у торгах;

в) документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків (копії розрахункових документів, виписки з рахунків), а в разі проведення земельних торгів з продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення - документи, що підтверджують сплату таких платежів з рахунку особи, яка бажає взяти участь у торгах, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом).

Представник фізичної чи юридичної особи також розміщує документи, що підтверджують його право діяти від імені учасника торгів.

Якщо земельні торги проводяться щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, особа, яка бажає взяти участь у таких торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі також документи, що підтверджують її відповідність вимогам статті 130 цього Кодексу. Перелік таких документів встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 29 Вимог № 1013, під час реєстрації для участі в земельних торгах потенційний покупець через свій особистий кабінет заповнює електронну форму, подає в довільній формі заяву про участь у земельних торгах, на яку накладається електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, і завантажує електронні копії документів, передбачені частиною сьомою статті 137 Кодексу.

Якщо потенційний покупець бажає взяти участь у земельних торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, він подає також документи, що підтверджують його відповідність вимогам статті 130 Кодексу, згідно з додатком 2.

Згідно з пунктом 2 Вимог № 1013 потенційним покупцем визначено особу, яка бажає взяти участь у земельних торгах з продажу земельної ділянки або прав користування нею (оренда, суборенда, суперфіцій, емфітевзис).

Тобто, законодавець не розрізняє випадки придбання права власності на земельну ділянку і придбання права користування нею учасниками земельних торгів, оскільки в обох випадках використовується одне і те ж поняття "потенційного покупця", що в свою чергу зобов`язує організатора земельних торгів щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення в обов`язковому порядку вимагати документи, визначені додатком 2 Вимог № 1013.

Додатком 2 до Вимог № 1013 передбачено, що відповідно до абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 Земельного кодексу України потенційні покупці разом із заявою про участь в земельних торгах також подають копії таких документів:

· документи, які містять відомості про структуру власності (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

· документи, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

· документи, що підтверджують джерела походження коштів, зокрема: декларація про майновий стан і доходи; декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру/декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органу місцевого самоврядування; річна (квартальна, інша) фінансова та/або податкова звітність юридичної особи - набувача та фізичної особи підприємця (за наявності), що отримана нотаріусом безпосередньо від набувача (баланс, витяги, що містять дані про прибутки та збитки господарської діяльності клієнта, податкова декларація з додатками); фінансова звітність юридичної особи - набувача, що оприлюднена відповідно до вимог законодавства; інші документи, що підтверджують джерела походження коштів;

· документи про перебування у шлюбі (чи його розірвання), у тому числі зареєстрованому за кордоном, та про набуття земельних ділянок сільськогосподарського призначення на праві спільної сумісної власності подружжя (у разі наявності, якщо потенційним покупцем є фізична особа);

· документ, що містить інформацію щодо юридичних осіб, права на частку у статутному (складеному) капіталі, у пайовому фонді, акції, паї яких потенційний покупець, має із обов`язковим зазначенням найменування юридичної особи, ідентифікаційного коду юридичної особи, розміру належної йому частки у статутному (складеному) капіталі, у пайовому фонді, та/або кількість належних йому акцій, паїв (у разі наявності, якщо потенційним покупцем є фізична особа);

· документи, які підтверджують право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (у разі наявності таких прав).

Згідно з пунктом 45 Вимог № 1013, переможець земельних торгів визначається шляхом автоматичної оцінки електронною торговою системою цінових пропозицій учасників та формування протоколу про результати земельних торгів з урахуванням положень абзацу сьомого частини другої статті 135 Кодексу.

Частиною 15 статті 137 Земельного кодексу України визначено, що протокол про результати земельних торгів формується та оприлюднюється електронною торговою системою автоматично в день завершення торгів в електронній формі.

Відповідно до частини 16 статті 137 Земельного кодексу України протокол про результати земельних торгів та договір за результатами проведення земельних торгів (крім договору купівлі-продажу земельної ділянки) підписуються організатором та переможцем торгів шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Переможець земельних торгів підписує протокол про результати земельних торгів протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем його формування електронною торговою системою.

Організатор земельних торгів підписує протокол про результати земельних торгів протягом шести робочих днів з дня, наступного за днем його формування електронною торговою системою. Договір за результатами проведення земельних торгів укладається між організатором та переможцем земельних торгів протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати земельних торгів.

За змістом частини 19 статті 137 Земельного кодексу України організатор земельних торгів не підписує протокол торгів, не укладає договір за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який:

а) не відповідає встановленим цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї;

б) не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості;

в) не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України, встановленого частиною двадцять третьою цієї статті.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів та подальшому укладенні договору за результатами проведення земельних торгів технічні, орфографічні та інші помилки у заяві про участь у земельних торгах або в документах та матеріалах, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст відповідного документа.

Аналогічні підстави для прийняття рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів передбачені пунктом 49 Вимог №1013, відповідно до якого організатор земельних торгів приймає рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів, про відмову у підписанні договору за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: не відповідає встановленим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї; не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою статті 137 Кодексу, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості; не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України у випадках, встановлених Кодексом.

Статтею 138 Земельного кодексу України визначено, що земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після сплати переможцем торгів ціни продажу земельної ділянки або відповідної плати за користування земельною ділянкою та сплати витрат на підготовку лота до продажу (частина 1).

Згідно з частиною 4 зазначеної статті земельні торги визнаються такими, що не відбулися, у разі: а) відсутності учасників або наявності тільки одного учасника (крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої цієї статті, за умови, що такий учасник у встановлений строк підписав протокол про проведення земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, сплатив належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу); б) якщо жоден з учасників не зробив кроку аукціону (торгів) на підвищення стартової ціни (плати), крім випадку, визначеного абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу; в) якщо електронною торговою системою автоматично сформовано та оприлюднено протокол про результати проведення земельних торгів з визначенням переможцем торгів учасника з наступною ціновою пропозицією та таким учасником або організатором земельних торгів у випадках, встановлених частиною дев`ятнадцятою статті 137 цього Кодексу, у встановлений строк не підписано протокол про результати земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, не сплачено належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу.

Частина 2 визначає, що земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути визнані судом недійсними.

Частина 5 статті 138 Земельного кодексу України визначає, що у разі якщо земельні торги були визнані такими, що не відбулися, повторні земельні торги можуть бути проведені не раніше ніж через один місяць і не пізніше ніж через шість місяців з дня проведення попередніх земельних торгів.

Відповідно до абзацу четвертого цієї частини статті у разі якщо земельні торги скасовані організатором земельних торгів або їх результати визнані судом недійсними, проводяться нові земельні торги.

З матеріалів справи вбачається, що земельні торги за лотом LRE001-UA- 000 наразі в Електронній системі "Прозоро.Продажі" визначені такими, що не відбулися, що підтверджується Протоколом про результати земельних торгів, сформованим 08.05.2025 11:48:03.

Крім того, відповідно до відомостей в ЕТС "Прозоро.Продажі", що підтверджені також позивачем в позовній заяві, інформація щодо наявності у його власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення була надана виключно у формі повідомлення у листі такого змісту: "Згідно з вимогами абзацу 9 частини 7 статті 137 Земельного кодексу України повідомляє про наявність в товаристві земельних ділянок сільськогосподарського призначення в кількості 72 шт. загальною площею 277,4211 кв. м".

Разом з цим не було надано переліку земельних ділянок з відображенням інформації, що дає змогу їх ідентифікувати та документів, які підтверджують право власності позивача на вказані земельні ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Також частина 4 статті 334 Цивільного кодексу України визначає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV зі змінами (далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 1952-IV, речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Перелік документів, які є підставою для державної реєстрації прав закріплено в статті 27 Закону № 1952-IV, а відтак лише вказані документи можуть бути підтвердженням факту набуття права власності на земельну ділянку позивачем.

Частиною 5 статті 12 Закону № 1952-IV визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Стаття 32 Закону № 1952-IV передбачає, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Вказана інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Отже, з урахуванням положень Закону № 1952-IV позивач зобов`язаний був надати копії визначених статтею 27 правовстановлюючих документів або хоча б витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містить інформацію про зареєстровані на праві власності за позивачем земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Водночас за відсутності жодного з вказаних документів суд дійшов висновку, що позивач правомірно прийняв 29.04.2025 Рішення про відмову підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-000 від 22.04.2025, яке стало підставою для дискваліфікації позивача.

Крім того, як зазначено в пункті 16 статті 137 Земельного кодексу України протокол про результати земельних торгів є підставою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, прав емфітевзису, суперфіцію, договорів оренди, суборенди землі, емфітевзису, суперфіцію.

Організатор земельних торгів підписує протокол про результати земельних торгів протягом шести робочих днів з дня, наступного за днем його формування електронною торговою системою. Договір за результатами проведення земельних торгів укладається між організатором та переможцем земельних торгів протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати земельних торгів.

Сплив визначеного Земельним кодексом строку на підписання Протоколу та укладання договору за результатами земельних торгів призводить до відсутності у відповідача правових підстав для його підписання та відповідно для укладання договору суборенди з позивачем.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання незаконним і скасування рішення Товариства з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк від 29 квітня 2025 року про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-000 та визнати незаконними (протиправними) дії Товариства з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю САНРАЙЗ ХАРВЕСТ як учасника електронного аукціону № LRE001-UA-000.

Також, суд звертає увагу на наступне.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 28), від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (Позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження Позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено Відповідачем.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має також бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного Позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати Позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6) від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 29).

Разом з цим обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути Позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п. 63), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (п. 5.6) від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (п. 29).

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

У постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним. Інакше кажучи, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права Позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Саме в такому значенні має розумітися ефективний захист порушених прав особи.

У цій справі позивач заявив вимоги про визнання незаконним і скасування рішення Товариства з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк від 29 квітня 2025 року про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-20250318- 04000.

Відповідно до протоколу про результати земельних торгів 22.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю САНРАЙЗ ХАРВЕСТ визнано переможцем земельних торгів аукціону № LRE001-UA-000.

Згідно з частиною шістнадцятою статті 137 Земельного кодексу України договір, укладений за результатами земельних торгів, укладається між організатором та переможцем таких торгів, що узгоджується з положеннями пункту 46 Вимог постанови КМУ № 1013.

Враховуючи наведене, після завершення процедури проведення земельних торгів та визначення їх переможця, реалізація результатів таких торгів передбачає вчинення завершальної юридичної дії, а саме укладення договору за результатами проведення земельних торгів з організатором торгів, що є фінальною процедурою, необхідною для набуття відповідних прав і обов`язків за результатами аукціону.

Водночас задоволення вимоги про визнання незаконним і скасування відповідного рішення (зокрема, рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів) не призведе до поновлення прав позивача як учасника (переможця) аукціону.

Слід зазначити, що, виходячи з основної мети позивача, як учасника аукціону, а саме укладення договору суборенди, та у випадку якщо позивач вважає, що відповідач без належних правових підстав прийняв рішення про відмову у підписанні договору суборенди, то кінцевою метою його, як переможця аукціону має бути укладення договору суборенди у редакції, запропонованій організатором відповідно до умов проведення земельних торгів.

Отже, належним способом захисту переможця аукціону у цьому разі відповідає позовна вимога про визнання укладеним договору суборенди у редакції, що пропонувалася відповідачем учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів). Натомість визнання незаконним і скасування відповідного рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі не матиме наслідком автоматичного укладення договору суборенди між позивачем та відповідачем, а отже не призведе до реального захисту порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивач обрав спосіб захисту, який не призведе до ефективного остаточного та повного захисту його порушеного права як учасника та переможця земельних торгів, змістом якого є набуття у користування на умовах суборенди земельної ділянки та спонукатиме позивача знову звертатися за захистом до суду.

Вказаним спростовуються доводи позивача про те, що обраний ним спосіб захисту у вигляді скасування незаконного рішення організатора торгів є не лише належним, але й єдиним правомірним способом поновлення порушеного права у межах чинного нормативного регулювання.

Обрання ж позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Такі висновки неодноразово наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 155), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 06.07.2022 у справі №914/2618/16 (пункт 28), від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц (пункт 127).

З огляду на зазначене підстави для задоволення позовних вимог у цій справі відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.03.2026 у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.

Суддя Д. М. Сірош