ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.2026м. СумиСправа № 920/874/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/874/25

за позовом Шосткинської окружної прокуратури Сумської області (вул.Свободи, буд. 65 м. Шостка, Сумська обл., 41100),

в інтересах держави в особі позивачів:

1)Сумської обласної державної адміністрації - Сумської обласної військової адміністрації (площа Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000; код за ),

2)Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035; код за )

до відповідачів: 1)Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул.Революції Гідності, буд. 32, м. Суми, 40022, ),

2)Зноб-Новгородської селищної ради (вул. Шкільна, буд. 1, смт.Зноб-Новгородське, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41022, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

Національний природний парк "Деснянсько-Старогутський" (вул.Новгород-Сіверська, 62, м. Середина-Буда, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41000, Код за ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

державний реєстратор Зноб-Новгородської селищної ради Шаповалова Ольга Іванівна (вул. Шкільна, 1, смт. Зноб-Новгородське, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41022)

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

за участю представників сторін:

прокурор: Карпенко Д.В. (службове посвідчення від 01.03.2023 №074993),

від позивачів: 1) не прибув,

2) не прибув,

від відповідачів: 1)не прибув,

2)Моісеєнко В.В.,

від третіх осіб: 1)на стороні позивача - не прибув,

2)на стороні відповідача - не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

17.06.2025 прокурор звернувся з позовом, відповідно до якого просить:

1)усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 №18-10481/16-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі Зноб-Новгородській селищній раді у комунальну власність земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га;

2)усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46211333 від 29.03.2019, номер запису про право власності 30934070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244), з одночасним припиненням права комунальної власності Зноб-Новгородської селищної ради на цю земельну ділянку;

3)усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки;

4)усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом повернення державі в особі Сумської обласної військової адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га з незаконного володіння Зноб-Новгородської селищної ради;

5)стягнути з відповідачів на користь Сумської обласної прокуратури (отримувач Сумська обласна прокуратура, код 03527891, UA00002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 9689,60 грн судового збору.

Ухвалою від 23.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/874/25 у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 06.08.2025, 10:30; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національний природний парк "Деснянсько-Старогутський" (вул. Новгород-Сіверська, 62, м. Середина-Буда, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41000, Код за ); залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - державного реєстратора Зноб-Новгородської селищної ради Шаповалову Ольгу Іванівну (вул. Шкільна, 1, смт. Зноб-Новгородське, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41022); установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

08.07.2025 відповідач - Зноб-Новгородська селищна рада, подав клопотання (вх №3309) про долучення до матеріалів справи наступних документів:

1)відзиву на позов від 07.07.2025 №б/н, за яким другий відповідач просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн;

2)клопотання про витребування доказів від 07.07.2025 №б/н (вх №3875 від 08.07.2025), в якому другий відповідач просить витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Сумській області наказ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок", що стосується погодження та затвердження "Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області", а також "Технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" розроблену Сумською регіональною філією Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на підставі Перспективного плану формування території громад області, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.2015 № 1001Р.

09.07.2025 відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, подав відзив на позов (вх №3312), відповідно до якого перший відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

10.07.2025 третя особа - Національний природний парк "Деснянсько-Старогутський", подав пояснення (вх №3342), за якими просить позовні вимоги задовольнити.

16.07.2025 прокурором подані відповіді на відзив першого та другого відповідачів (вх №3423 та вх №3427), в яких прокурор позовні вимоги підтримав, зауважив на необґрунтованості доводів, викладених у відзивах на позов, та просить позов задовольнити.

21.07.2025 позивач - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України подав заяву (вх №3450), в якій позивач просить долучити до матеріалів справи пояснення від 17.07.2025 №16/16-02/412-25. У даних поясненнях позивач просить позовні вимоги прокурора задовольнити.

21.07.2025 прокурор подав заперечення на клопотання про витребування доказів (вх №3464), в якому прокурор просить відмовити Зноб-Новгородській селищній раді у задоволенні клопотання про витребування доказів.

06.08.2025 відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, подав заяву про проведення засідання за відсутності учасника (вх №3709), в якому заявник просив провести судове засідання яке відбудеться 06.08.2025 о 10:30 без участі представника відповідача у справі. При проведенні зазначеного засідання відповідач просив врахувавши заперечення на позов зазначені у відзиві від 09.07.2025; про результати проведення засідання та дату наступного засідання - повідомити письмово на адресу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

06.08.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумського району Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 06.08.2025 у справі №920/874/25.

Ухвалою від 07.08.2025 у справі №920/874/25 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; призначено підготовче судове засідання на 17.09.2025, 11:00.

17.09.2025 відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, подав додаткові пояснення (вх №4444), за якими відповідач просить відмовити у задоволенні позову прокурора.

У підготовчому судовому засіданні 17.09.2025 прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи подані учасниками справи всі заяви по суті справи та відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено наступні протокольні ухвали:

1) згідно зі ст. 80,81 ГПК України про відмову у задоволенні клопотання другого відповідача про витребування доказів (вх №3875 від 08.07.2025);

2) про задоволення усного клопотання представника другого відповідача про відкладення розгляду справи та про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 20.10.2025, 14:30.

Ухвалою від 18.09.2025 у справі №920/874/25 повідомлено позивачів, першого відповідача та третіх осіб про оголошену у підготовчому судовому засіданні 17.09.2025 перерву до 20.10.2025, 14:30.

Ухвалою від 03.10.2025 у справі №920/874/25 задоволено заяву представника відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№5260 від 02.10.2025); постановлено провести судове засідання призначене на 20.10.2025, 14:30, та всі наступні судові засідання у цій справі за участі представника першого відповідача - Мазурова Антона Валерійовича (e-mail: mailto: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

08.10.2025 прокурор подав заяву (вх №4825), за якою прокурор підтримав позовні вимоги та просив відхилити за необґрунтованістю доводи, наведені Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області у додаткових поясненнях.

20.10.2025 відповідач - Зноб-Новгородська селищна рада, подав клопотання (вх №5026) про долучення до матеріалів справи наступних документів:

1)клопотання про витребування документів (вх №5538 від 20.10.2025), за яким другий відповідач просить:

-поновити процесуальний строк Зноб-Новгородській селищній раді та представнику адвокату Моісеєнку В.В. на подання клопотання про витребування документів із Державного архіву Сумської області (; адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ) та визнати причини його пропуску поважними;

-витребувати із Державного архіву Сумської області (; адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ):

1.1)наказ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок", що стосується погодження та затвердження "Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області",

1.2)"Технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" розроблену Сумською регіональною філією Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на підставі Перспективного плану формування території громад області, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.2015 № 1001Р.

2)заяву про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування документів (вх №5539 від 20.10.2025), відповідно до якої другий відповідач просить поновити процесуальний строк Зноб-Новгородській селищній раді та представнику адвокату Моісеєнку В.В. на подання клопотання про витребування документів із Державного архіву Сумської області (; адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ) та визнати причини його пропуску поважними.

3)про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції власними технічними засобами (вх №5540 від 20.10.2025).

20.10.2025 суддя Котельницька В.Л. перебувала у відпустці, тому розгляд зазначеної справи не відбувся.

28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 "Про внесення змін до облікових документів Вікторії Котельницької ", в зв`язку зі зміною прізвища суддею Вікторією Котельницькою, змінено прізвище "Котельницька" на " Короленко ".

Ухвалою від 30.10.2025 у справі №920/874/25 призначено підготовче судове засідання в режимі відеоконференції на 24.11.2025, 11:30, за участі прокурора - Карпенко Дмитра Валентиновича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), представника першого відповідача - Мазурова Антона Валерійовича (e-mail: mailto: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представника другого відповідача - адвоката Моісеєнко Василя Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

24.11.2025 другий відповідач подав клопотання (вх №5606), в якому другий відповідач зазначив, що з метою обґрунтування його відзиву на позовну заяву виникла необхідність у долучення до матеріалів справи документів, а саме: клопотання про витребування документів у справі № 920/874/25; заяви про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування документів із Державного архіву Сумської області та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у справі № 920/874/25 з додатками.

Відповідно до клопотання про витребування документів (вх №6072 від 24.11.2025) другий відповідач просив:

1)поновити процесуальний строк Зноб-Новгородській селищній раді та представнику адвокату Моісеєнку В.В. на подання клопотання про витребування документів: 1.1) з Державного архіву Сумської області (; (адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ); 1.2) з Головного управління Дергеокадастру у Сумській області, код СДРПОУ 39765885, (адреса: 40022, м. Суми, вул. Революції Гідності, 32, контактний номер телефону: +28, ел. пошта: ) та визнати причини його пропуску поважними;

2)витребувати з Державного архіву Сумської області (; (адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ) копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок", що стосується погодження та затвердження "Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" від 22.12.2018 № 1 8-10481 /16-1 8-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність";

3)витребувати з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (, адреса: 40022, м. Суми, вул. Революції Гідності, 32, контактний номер телефону: +28, ел, пошта: ): "Технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" розроблену Сумською регіональною філією Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на підставі Перспективного плану формування території громад області, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.201 5 № 1001Р".

За заявою про поновлення процесуального строку (вх №6071 від 24.11.2025) другий відповідач просив поновити процесуальний строк Зноб-Новгородській селищній раді та представнику адвокату Моісеєнку В.В. на подання клопотання про витребування документів: 1.1) з Державного архіву Сумської області (код СДРПОУ: 03494403; (адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ); 1.2) з Головного управління Дергеокадастру у Сумській області, код СДРПОУ 39765885, (адреса: 40022, м. Суми, вул. Революції Гідності, 32, контактний номер телефону: +3 8, ел. пошта: ) та визнати причини його пропуску поважними.

Ухвалою від 24.11.2025 у справі №920/874/25 постановлено:

1)задовольнити клопотання та заяву представника другого відповідача про поновлення процесуальних строків та долучення доказів (вх №6071, 5606 від 24.11.2025); поновити процесуальний строк для подання клопотань та долучення доказів до 24.11.2025; прийняти до розгляду клопотання вх №6072 від 24.11.2025 про витребування доказів; долучити додаткові докази до матеріалів справи;

2)задовольнити клопотання другого відповідача вх №6072 від 24.11.2025 про витребування доказів;

3)витребувати з Державного архіву Сумської області (; адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mail: ) копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок", що стосується погодження та затвердження "Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" від 22.12.2018 № 18-10481 /16-1 8-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність";

4)витребувати з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (, адреса: 40022, м. Суми, вул. Революції Гідності, 32, контактний номер телефону: +28, ел, пошта: ): "Технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" розроблену Сумською регіональною філією Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на підставі Перспективного плану формування території громад області, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.201 5 № 1001Р";

5)відкласти підготовче судове засідання у справі в режимі відеоконференції на 22.12.2025, 11:00, за участі прокурора - Карпенка Дмитра Валентиновича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), представника першого відповідача - Мазурова Антона Валерійовича (e-mail: mailto: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представника другого відповідача - адвоката Моісеєнка Василя Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Супровідним листом від 27.11.2025 у справі №920/874/25 копію зазначеної ухвали надіслано Державному архіву Сумської області та Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області до виконання.

04.12.2025 Державний архів Сумської області супровідним листом №СПм-77 від 01.12.2025 надіслав копії наказів Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

- від 26.11.2018 № 18-9252/16-18-СГ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок";

- від 26.11.2018 № 18-9253/16-18-СГ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок";

- від 26.11.2018 № 18-9254/16-18-СГ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок";

- від 26.11.2018 № 18-9255/16-18-СГ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок".

- від 26.11.2018 № 18-9256/16-18-СГ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок".

У зазначеному супровідному листі Державний архів Сумської області зауважив, що Технічна документація із землеустрою на зберігання до Державного архіву Сумської області не надходить. Зауважено, що за інформацією можна звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за адресою: вул. Революції Гідності (вул. Супруна) буд. 32, м. Суми.

11.12.2025 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надіслало лист від 05.12.2025 №0-18-0.99.5-181/15-25, в якому управління зазначило, що в частині витребування з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області", розроблену Сумською регіональною філією ДП "Центр Державного земельного кадастру" на підставі Перспективного плану формування території громад області, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.2015 №1001Р, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га, відділ №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надає суду вище зазначену документацію із землеустрою, що зберігається в місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель, в електронному вигляді на диску - DVD-R носії.

22.12.2025 представник другого відповідача подав клопотання про витребування доказів (вх №6506, 6507), в якому зазначений представник просить:

1)поновити процесуальний строк Зноб-Новгородській селищній раді на подання клопотання про витребування документів з Державного архіву Сумської області (; (адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mаil: ) та з Головного управління Дергеокадастру у Сумській області, , (адреса: 40022, м. Суми, вул. Революції Гідності, 32, контактний номер телефону: +28, ел. пошта: ) та визнати причини його пропуску поважними.

2)витребувати з Державного архіву Сумської області (; (адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mаil: ) копію наказу Головного управління Дергеокадастру у Сумській області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок", що стосується погодження та затвердження "Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" від 22.12.2018 № 18-10481/16-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність".

22.12.2025 розгляд справи, призначений у судове засідання на 11:00, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 22.12.2025 у справі №920/874/25.

Ухвалою від 25.12.2025 у справі №920/874/25 постановлено:

-задовольнити клопотання другого відповідача про поновлення строку та витребування документів (вх №6506, 6507 від 22.12.2025);

-витребувати з Державного архіву Сумської області (; адреса: 40000, м. Суми, вул. Садова, 49; контактні телефони: (0542)220790, (0542)225486; e-mаil: ) копію наказу Головного управління Дергеокадастру у Сумській області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок", що стосується погодження та затвердження "Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області" від 22.12.2018 № 18-10481/16-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність";

-призначити підготовче судове засідання у справі №920/874/25 на 21.01.2026, 10:30, в режимі відеоконференції за участі прокурора - Карпенка Дмитра Валентиновича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), представника першого відповідача - Мазурова Антона Валерійовича (e-mail: mailto: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представника другого відповідача - адвоката Моісеєнка Василя Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

26.12.2025 супровідним листом від 25.12.2025 у справі №920/874/25 суд надіслав до виконання Державному архіву Сумської області копію ухвали від 25.12.2025.

Державний архів Сумської області супровідним листом від 29.12.2025 №СПм-87 (вх №6314/25 від 30.12.2025 електронною поштою та вх №112 від 12.01.2026 - засобами поштового зв`язку) надіслав суду копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 №18-10481/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» разом із актом приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018, що є додатком до зазначеного наказу.

У підготовчому судовому засіданні 21.01.2026 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 18.02.2026, 10:30, в режимі відеоконференції за участі прокурора, представника першого та другого відповідачів поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 22.01.2026 у справі №920/874/25 повідомлено позивачів та третіх осіб про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 18.02.2026, 10:30.

18.02.2026 представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, подав заяву про проведення засідання за його відсутності (вх №832).

У судовому засіданні 18.02.2026 встановлено:

Прокурор та представник другого відповідача у судове засідання прибули.

Позивачі у судове засідання не прибули, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник першого відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про проведення засідання за його відсутності (вх №832 від 18.02.2026), зауваживши, що заперечує проти задоволення позову та просить при розгляді справи врахувати позицію Головного управління Держгеокадастру у Сумській області викладену у відзиві на позов та запереченнях.

Треті особи у судове засідання не прибули, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неприбуття позивачів, першого відповідача та третіх осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Додаткових заяв та/або клопотань учасниками справи не подано.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Прокурор позов підтримав, представник другого відповідача проти задоволення позову заперечував.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

17.06.2025 прокурор звернувся до суду з позовом, в прохальній частині якого просить усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом:

-визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 №18-10481/16-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі Зноб-Новгородській селищній раді у комунальну власність земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га;

-скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46211333 від 29.03.2019, номер запису про право власності 30934070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244), з одночасним припиненням права комунальної власності Зноб-Новгородської селищної ради на цю земельну ділянку;

-скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки;

-повернення державі в особі Сумської обласної військової адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га з незаконного володіння Зноб-Новгородської селищної ради.

Зверненню до суду передували наступні дії прокурора:

Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави у сферах захисту довкілля та земельних відносин, а саме: під час розпорядження земельною ділянкою площею 55,2191 га з кадастровим номером :07:001:0092, що належить до природно-заповідного фонду державної власності, всупереч вимогам законодавства даній земельній ділянці присвоєно категорію - землі сільськогосподарського призначення.

24.03.2025 Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області надіслано до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України лист № 55-1429вих-25, в якому викладено виявлені порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства під час передачі у комунальну власність зазначеної земельної ділянки природно-заповідного фонду та повідомлено, що у разі не вжиття Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, як уповноваженим на захист інтересів держави органом, заходів реагування, спрямованих на усунення цих порушень, а саме повернення відповідної земельної ділянки у власність держави, Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області самостійно буде вжито заходів представницького характеру на захист інтересів держави.

01.04.2025 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України листом №11/11-04/1164-25 повідомило Шосткинську окружну прокуратуру Сумської області, що самостійно до суду з відповідним позовом не зверталось, причини не вжиття самостійних заходів на захист інтересів держави у спірних правовідносинах прокурору не повідомило.

25.04.2025 Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області надіслано до Сумської обласної державної адміністрації - Сумської обласної військової адміністрації лист №55-2118вих-25, в якому викладено виявлені порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства під час передачі у комунальну власність вищевказаної земельної ділянки природно-заповідного фонду державної власності та повідомлено, що у разі не вжиття Сумською обласною військовою адміністрацією, як уповноваженим на захист інтересів держави органом, заходів реагування, спрямованих на усунення цих порушень, а саме повернення відповідної земельної ділянки у власність держави, Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області самостійно буде вжито заходів представницького характеру на захист інтересів держави.

01.05.2025 Сумська обласна державна адміністрація надіслала прокуратурі лист №1-22/56, в якому підтвердила факт розташування спірної земельної ділянки в межах Національного природного парку «Деснянсько-Старогутський», але зазначила про відсутність підстав для звернення до суду з відповідним позовом.

Листами від 05.06.2025 №55-2901вих-25 та №55-2912вих25 Шосткинською окружною прокуратурою проінформовано Сумську обласну державну адміністрацію та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII), частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно із частиною четвертою ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 05 березня 2020 року у справі № 9901/511/19, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21).

Частини третя та четверта статті 23 Закону № 1697-VII серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).

Встановлена цим Законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Тобто визначений частиною четвертою статті 23 Закону № 1697-VII обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору, і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.

Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц).

Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них ( постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, від 25 червня 2024 року у справі № 918/760/23, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/778/23, від 20 лютого 2025 року у справі № 910/16372/21).

Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави зазначив, що предметом спірних правовідносин є протиправне вибуття з державної власності та перехід у комунальну власність, спірної земельної ділянки як земельної ділянки, призначеної для ведення сільськогосподарського обробітку, а відтак порушення інтересів держави.

Прокурором у позові доведено, що подання даного позову становить державний інтерес, оскільки стосується суспільно значущих правовідносин, а саме у відновленні становища, що існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення у державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, зазначив, що предметом спору є земельна ділянка природно-заповідного фонду, що розташована в межах об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення - НПП «Деснянсько-Старогутський». Розпорядником земельних ділянок природно-заповідного фонду загальнодержавного значення на території Сумської області є Сумська обласна державна адміністрація, а пред`явлення цього позову спрямоване на відновлення права держави в особі Сумської обласної державної адміністрації щодо користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :07:001:0092.

Відповідно до п. 5 ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

За таких обставин, як зазначає прокурор, особою, уповноваженою на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, є Сумська обласна державна адміністрація, яка є не тільки розпорядником спірної земельної ділянки, але й правонаступником у питанні розпорядження землями природно-заповідного фонду - Кабінету Міністрів України, поза волею якого обмежено земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 вибула з державної власності, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

Таким чином, суд погоджується з прокурором, що позов пред`являється прокурором в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, як розпорядника спірної земельної ділянки.

Також прокурор зазначає, що одним із органів, уповноважених на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, є Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України.

Відповідно до п. 1.4 розділу І Положення про Національний природний парк «Деснянсько-Старогутський», затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 74 Національний природний парк «Деснянсько-Старогутський» належить до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України.

Відповідно до п. 3 Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2020 № 614, основними завданнями Міндовкілля є забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері збереження, відтворення та невиснажливого використання біологічного і ландшафтного різноманіття, охорони, захисту, використання та відтворення лісів, формування, збереження та використання екологічної мережі, організації охорони та використання природно-заповідного фонду, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про раціональне використання, відтворення і охорону природних ресурсів, використання та охорону земель, екологічну та радіаційну безпеку, оцінку впливу на довкілля, охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, збереження, відтворення та невиснажливе використання біологічного і ландшафтного різноманіття, формування, збереження та використання екологічної мережі; реалізація державної політики у сфері організації охорони та використання природно-заповідного фонду.

Відповідно до п. 4 вказаного положення Міндовкілля відповідно до покладених на нього завдань здійснює управління охороною і використанням територій та об`єктів природно-заповідного фонду, службою державної охорони природно-заповідного фонду, підготовку і подання пропозицій щодо створення, оголошення нових територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також зміни меж, категорії та скасування статусу існуючих територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, суд погоджується з прокурором, що Сумська обласна державна адміністрація та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, будучи обізнаними про необхідність захисту інтересів держави та маючи відповідні повноваження для їх захисту таких заходів не вжили, про що повідомили прокурора відповідними листами, що згідно з вимогами ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі зазначених уповноважених органів.

Суд зазначає, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Прокурором зазначено, що у цьому випадку інтереси держави потребують невідкладного захисту, оскільки спірна земельна ділянка природно-заповідного фонду протягом п`яти років залишається у комунальній власності як земельна ділянка сільськогосподарського призначення, може буте передана в оренду для здійснення сільськогосподарського обробітку та у приватну власність, що є загрозою знищення біорізноманіття об`єкту природно-заповідного фонду, який перебуває під особливою охороною держави. У зв`язку з цим, позовна заява прокурора є єдиним ефективним способом захисту права власності Українського народу на природні ресурси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначено Сумську обласну державну адміністрацію та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України позивачами за пред`явленим ним до суду позовом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно інформації з Державного земельного кадастру 22.11.2018 державним кадастровим реєстратором Відділу у Середино-Будському районі Міжрайонного управління у Середино-Будському та Ямпільському районах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до кадастру внесено відомості про формування та реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 55,2191 га з кадастровим номером :07:001:0092.

Підставою для здійснення державної реєстрації цієї земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель від 20.11.2018, розроблена Сумською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру».

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 державним реєстратором Зноб-Новгородської селищної ради Шаповаловою Ольгою Іванівною на вказану земельну ділянку за № 30934070 зареєстровано право власності територіальної громади в особі Зноб-Новгородської селищної ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46211333 від 29.03.2019.

Підставою для реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0092 став наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 № 18-10481/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акт приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної у комунальну власність від 22.12.2018.

Відповідно до цього наказу Зноб-Новгородській селищній раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 6384,2072 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської селищної об`єднаної територіальної громади Середино- Будського району Сумської області за актом приймання передачі від 22.12.2018, додаток до якого містить перелік кадастрових номерів ділянок, місце їх розташування, площу, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельні ділянки, обмеження у їх використанні.

До вказаного переліку увійшла земельна ділянка площею 55,2191 га з кадастровим номером :07:001:0092 (порядковий номер 388), якій, як зазначає прокурор, всупереч вимогам законодавства присвоєно категорію - землі сільськогосподарського призначення.

Указом Президента України № 79/94 від 10.03.1994 «Про резервування для наступного заповідання цінних природних територій» затверджено Перелік цінних природних територій, що резервуються для першочергової організації у 1994-1996 роках нових та розширення існуючих природних заповідників, національних природних парків, заказників і пам`яток природи загальнодержавного значення, до якого з метою створення нового заповідного об`єкта включено цінну природну територію під назвою Старогутський бір, розташовану на території Середин - Будського району Сумської області (на цей час Шосткинський район Сумської області).

Відповідно до зазначеного Указу Президента України та Постанови Верховної ради України № 177/94 ВР від 22.09.1994 «Про програму перспективного розвитку заповідної справи в Україні» на замовлення Наукового центру досліджень з проблем заповідної справи Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України Сумським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1998 році розроблено технічну документацію по визначенню складу земель Національний природний парк «Деснянсько-Старогутський» (далі за текстом НПП «Деснянсько-Старогутський»), якою визначено його площу в розмірі 16215,1 га та межі в натурі (на місцевості).

Указом Президента України від 23.02.1999 № 196/99 «Про створення національного природного парку «Деснянсько-Старогутський» з метою збереження, відтворення та раціонального використання ландшафтів східної частини Українського Полісся з типовими та унікальними природними комплексами, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, освітнє, рекреаційне та оздоровче значення утворено на території Середино-Будського району Сумської області НПП «Деснянсько-Старогутський» та установлено його площу 16215,1 га, у тому числі 7272,6 га, що надаються йому у постійне користування, та 8942,5 га, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів (додатки №1 та №2).

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 №74 затверджено Положення про НПП «Деснянсько-Старогутський».

Відповідно до п. 1.1 Положення НПП «Деснянсько-Старогутський» є територією природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Пунктом 1.2 вказаного Положення встановлено, що НПП «Деснянсько- Старогутський» є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно- освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються у користування Парку у порядку, встановленому законодавством (п. 1.7 Положення).

Відповідно до п. 1.9 Положення межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку встановлюються в натурі (на місцевості) та закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про межі, цільове призначення, оцінку, угіддя земельних ділянок, що перебувають у користуванні парку та про обмеження у їх використанні вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законодавством порядку та обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 26.11.2012 № 608 затверджено проект організації території НПП «Деснянсько-Старогутський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів .

Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області зібрано наступні докази, які підтверджують, що передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 № 18-10481/16-18-СГ Зноб-Новгородській селищній раді земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 розташована в межах НПП «Деснянсько - Старогутський», а відповідно належить до земель природно-заповідного фонду:

Так, додаток до акту приймання передачі від 22.12.2018, який в свою чергу є додатком до наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 № 18-10481/16-18-СГ містить відомості щодо кадастрових номерів земельних ділянок, які передаються у комунальну власність, місця їх розташування, площі, цільового призначення, обтяжень речових прав на земельні ділянки, обмежень у їх використанні.

Зокрема з цього додатку вбачається, що земельна ділянка під порядковим номером 388 з кадастровим номером :07:001:0092 має обмеження у використанні - 10.1 - Національні природні парки.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку на всю її територію встановлено безстрокове обмеження у використанні - Національні природні парки, яке зареєстровано 29.12.2008.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Сумській на час формування спірної земельної ділянки як земельної ділянки сільськогосподарського призначення та її передачі у комунальну власність було обізнане про зазначені обмеження, а відповідно про її належність до земель природно-заповідного фонду.

Згідно з інформацією та графічними матеріалами, які містяться в матеріалах справи, земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 повністю розташована в межах НПП «Деснянсько- Старогутський» та за функціональним зонуванням належить до зони регульованої рекреації парку.

Департамент захисту довкілля та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації листом від 28.02.2025 № 01-18/411 повідомив, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 відповідно до технічної документації по визначенню складу земель НПП «Деснянсько-Старогутський» перебуває у межах Парку. Зі схеми, доданої до цього листа, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 знаходиться у зоні регульованої рекреації парку НПП «Деснянсько-Старогутський».

Факт розташування цієї земельної ділянки в межах НПП «Деснянсько- Старогутський» також підтверджується відомостями Публічної кадастрової карти, отриманими з сайту «Національна кадастрова система» https://nks.dzk.gov.ua (графічна інформація, отримана з вказаного сайту додається до позову), графічними матеріалами проекту організації території НПП «Деснянсько-Старогутський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 26.11.2012 № 608, технічною документацію по визначенню складу земель НПП «Деснянсько-Старогутський», розробленою у 1998 році Сумським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук.

Також, цей факт підтверджується листом Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 29.04.2025 та схемою розташування земельної ділянки, що додається до нього.

Заперечуючи проти позову перший відповідач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 22.11.2018 року на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Середино-Будського району Сумської області з урахуванням Перспективного плану формування території громад Сумської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.2015 року № 1001-Р (не особливо цінні землі), розробленої Сумською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, Цільове призначення - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Також перший відповідач зазначає, що у зв`язку із внесенням змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, якими законодавець вніс зміни до Земельного кодексу України, зокрема до статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи з 1 січня 2013 року до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-IX (дата набрання чинності 27.05.2021) здійснювали передачу у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. У період прийняття оскаржуваного наказу, відповідно до статтей 151, 117, 122 Земельного кодексу України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», Головне управління здійснювало передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність об`єднаним територіальним громадам Сумської області.

Таким чином, враховуючи зазначене та всю наявну інформацію в тому числі і щодо вказаної земельної ділянки, перший відповідач вважає, що Головним управлінням правомірно був прийнятий оскаржуваний наказ від № 18-10481/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», а позов не містить жодних належних та допустимих доказів того, що межі спірної земельної ділянки накладаються на межі НПП «Деснянсько-Старогутський».

Другий відповідач наголошує на неправомірність звернення прокурора з даним позовом та також зазначає, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 22.1 1.2018 на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зноб-Новгородської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області», розробленої Сумською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» на підставі діючих норм земельного законодавства.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Преамбулою до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку з чим природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Частиною 1 статті 7 цього Закону та ст. 43 Земельного кодексу України встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу, цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково- дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.

До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.

Детальна процедура створення й оголошення територій та об`єктів природно- заповідного фонду регламентована ст. ст. 51 - 53 Закону України «Про природно- заповідний фонд України» і передбачає послідовний порядок: підготовка і подання клопотань про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; попередній розгляд, схвалення та погодження клопотань; забезпечення розробки проекту створення об`єкта природно-заповідного фонду; передача матеріалів до органів, уповноважених приймати рішення про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; створення об`єкта природно-заповідного фонду шляхом прийняття рішення про його створення чи оголошення; відведення земельної ділянки об`єкту природно-заповідного фонду; за необхідності оформлення охоронного зобов`язання.

Тобто етапом, який завершує процедуру створення об`єкта природно-заповідного фонду, є прийняття компетентним органом рішення про його створення чи оголошення.

Зокрема ч. 1 ст. 53 вказаного Закону передбачено, що рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України.

Системний аналіз положень ст. ст. 43, 44 Земельного кодексу України, ст. ст. 7, 51 - 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» дає підстави для висновку, що після прийняття уповноваженим органом рішення про створення об`єкта природно-заповідного фонду відповідна територія в силу імперативної вказівки закону набуває статусу земель природно-заповідного фонду.

Отже, початок існування категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення законодавчо визначено та пов`язується саме із створенням у встановленому законом порядку територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

Судом встановлено, що НПП «Деснянсько-Старогутський» утворено Указом Президента України від 23.02.1999 № 196/99 «Про створення національного природного парку «Деснянсько-Старогутський» на території Середино-Будського району Сумської області та установлено його площу 16215,1 га, у тому числі 7272,6 га, що надаються йому у постійне користування, та 8942,5 га, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.

Відповідно до п. 1.1, 1.6 Положення про НПП «Деснянсько-Старогутський», затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 74, НПП «Деснянсько-Старогутський» є територією природно- заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк розташований на території Шосткинського району Сумської області.

Загальна площа Парку становить 16215,1 га, у тому числі 7272,6 га, що надаються йому у постійне користування Парку, та 8942,5 га земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства.

Сумським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1998 році розроблено технічну документацію по визначенню складу земель НПП «Деснянсько-Старогутський»), якою визначено його площу в розмірі 16215,1 га та межі в натурі (на місцевості).

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру на всю територію спірної земельної ділянки 29.12.2008 зареєстровано безстрокове обмеження у її використанні - Національні природні парки.

З огляду на зазначене, землі на яких створено НПП «Деснянсько- Старогутський» в силу прямої вказівки закону у 1999 році набули статусу земель природно-заповідного фонду, у тому числі і територія спірної земельної ділянки.

Статтею 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно- заповідного фонду проводиться за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.

Відповідно до листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 01.04.2025 №11-04/1164-25, останнє не погоджувало зміну меж, категорії та скасування статусу, а також не видавало експертні висновки щодо зміни меж, категорії та скасування статусу території НПП «Деснянсько-Старогутський», проекти рішень та матеріали щодо передачі, вилучення, зміни цільового призначення спірної земельної ділянки до нього не надходили.

Отже, суд дійшов висновку, що територія спірної земельної ділянка не вилучалась у встановленому законом порядку зі складу території НПП «Деснянсько-Старогутський», а відповідно в силу свого розташування до цього часу залишається земельною ділянкою природно-заповідного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 та ч. 3 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико- культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Статтею 43 Земельного кодексу України визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

У постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19 викладені висновки про те, що ст. ст. 43, 44 Земельного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» імперативно відносять землі, яким встановлено статус територій чи об`єктів природно-заповідного фонду, до категорії земель природно-заповідного фонду за фактом знаходження на них об`єктів, які мають спеціальний статус та перебувають під особливою державною охороною.

Право державної власності на земельну ділянку природно-заповідного фонду не може припинитись внаслідок рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до своєї компетенції не був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природо-заповідного фонду.

У постанові від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18 Верховний Суд вказав, що навіть незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно- заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.

Законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що на землях природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 9 цього Закону території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо- виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на національні природні парки покладається виконання таких основних завдань: збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів; створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів; проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів; проведення екологічної освітньо-виховної роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 21 вказаного Закону на території національних природних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико- культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей встановлюється диференційований режим щодо їх охорони, відтворення та використання згідно з функціональним зонуванням: заповідна зона, зона регульованої рекреації, зона стаціонарної рекреації, господарська зона.

В межах зони регульованої рекреації проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих і пам`ятних місць; у цій зоні дозволяється влаштування та відповідне обладнання туристських маршрутів і екологічних стежок; тут забороняються рубки лісу головного користування, промислове рибальство, мисливство, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідної зони.

На території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку.

Зонування території національного природного парку, рекреаційна та інша діяльність на його території провадяться відповідно до Положення про національний природний парк та Проекту організації території національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів.

Спірна земельна ділянка, яку було віднесено до земель сільськогосподарського призначення, розташована в зоні регульованої рекреації НПП «Деснянсько-Старогутський».

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 46-1 Земельного кодексу України землі територій та об`єктів природно- заповідного фонду використовуються з урахуванням обмежень у їх використанні, визначених відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положеннями про ці території, об`єкти.

Суд погоджується з прокурором, що норми Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення про НПП «Деснянсько-Старогутський» унеможливлюють здійснення сільськогосподарської діяльності в зоні регульованої рекреації національного природного парку, в межах якої розташована спірна земельна ділянка, крім сінокосіння та випасання худоби із дотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища для задоволення потреб працівників Парку та громадян, що проживають на його території.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018) у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно зі ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, з аналізу норм Земельного кодексу України вбачається, що станом на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів перебували у державній власності, в тому числі і спірна земельна ділянка, яка в силу свого розташування належить до земель природно-заповідного фонду.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України).

За ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018) зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 8 ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018) встановлено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, зокрема, у випадках, визначених ст. 149 цього Кодексу.

При цьому ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018) передбачено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", крім випадків, визначених частинами п`ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

За п. «г» ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України, до особливо цінних земель, зокрема, належать землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Отже, законодавцем визначено, що вилучення земель природно - заповідного фонду на час виникнення спірних правовідносин - прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018, належало до виключних повноважень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 26.06.2024 №15230/0/2-24 Кабінетом Міністрів України рішення про вилучення зі складу земель природно-заповідного фонду (погодження зміни цільового призначення) спірної земельної ділянки не приймалось.

Таким чином, суд погоджується з прокурором, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в односторонньому та позасудовому порядку з перевищенням наданих законом повноважень незаконно вилучило поза волею держави із земель природно-заповідного фонду державної власності земельну ділянку площею 55,2191 га, присвоївши їй кадастровий номер :07:001:0092, а відведення за рахунок земель природно-заповідного фонду та у подальшому передача спірної земельної ділянки у комунальну власність супроводжувались незаконною зміною її категорії та цільового призначення всупереч ч.1 ст. 20 Земельного кодексу України, без необхідних погоджень органів контролю.

Статтею 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено обмеження щодо видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Використання таких територій можливе лише у спосіб, який не суперечить їхньому цільовому призначенню, а також установленим вимогам щодо їх охорони і відтворення.

Частиною 1 ст. 20 та ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що передання у власність земельних ділянок громадянам і юридичним особам зі зміною їхнього цільового призначення здійснюється за проектами землеустрою.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 186-1 Земельного кодексу України (на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду, підлягає погодженню із структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За інформацією Департаменту захисту довкілля та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації, наданою листом від 28.02.2025 № 01-18/411, до вказаного структурного підрозділу Сумської обласної державної адміністрації проекти землеустрою що відведення спірної земельної ділянки на погодження не надходили.

Законодавством встановлено особливий порядок втрати територіями статусу об`єкта природно-заповідного фонду. Так, для зміни меж, категорії та скасування статусу територій природно-заповідного фонду вимагається дотримання такої самої процедури, яка встановлена ст. ст. 51 - 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» для створення цих об`єктів, а також погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, та наявність відповідного експертного висновку, який би засвідчив втрату територією тієї природоохоронної, наукової, естетичної чи іншої цінності, яка стала підставою для її заповідання.

Таким чином, суд погоджується з прокурором, що Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області видано оскаржуваний наказ за відсутності погодження Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (лист Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 01.04.2025 №11-04/1164-25) та з порушенням вимог ст. ст. 20, 118, 123, 186-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 51 - 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 4, 8 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи не уповноважені розпоряджатися земельними ділянками природоохоронного, зокрема природно-заповідного, призначення.

Способи захисту порушених прав встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України, до яких відноситься, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 2, 3 цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння ділянкою і відшкодування завданих збитків.

За ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Аналіз наведених правових норм підтверджує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою цивільного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 07.04.2020 року у справі № 372/1684/14-ц).

За прийнятим у теорії права визначенням, рішення уповноваженого державою органу щодо розпорядження землями державної власності є зовнішнім вираженням законодавчо обумовленої управлінської діяльності та владної волі суб`єкта владних повноважень, який в інтересах держави як власника землі здійснює правомочність щодо розпорядження нею з дотриманням земельних інтересів держави та суспільства.

Прийняття органом влади рішень у вигляді ненормативного акта породжує виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних відносин.

Правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб`єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов`язків учасників конкретних правовідносин тощо.

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти (юридичні факти), на підставі яких у конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) виникають, змінюються або припиняються конкретні права і обов`язки.

При цьому акт уповноваженого органу може мати юрисдикційний зміст та може бути підставою для набуття у власність чи користування фізичними та юридичними особами земельних ділянок державної власності. У такому разі акт уповноваженого органу влади набуває нової правової якості, оскільки фактично стає актом зі здійснення правомочності власника земельної ділянки у частині розпорядження нею.

При реалізації рішення уповноваженого органу у випадку недосягнення мети, з якою воно видається, ненормативний акт зазвичай не вичерпує свою дію фактами його застосування, а діє впродовж тривалого часу, а тому не має одноразового застосування.

Як вбачається з обставин справи, спірний наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області став підставою для незаконної передачі спірної земельної ділянки з державної у комунальну власність та державної реєстрації права комунальної власності на неї, що відбулося внаслідок протиправного вилучення цієї ділянки з земель природно-заповідного фонду та зміни її цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення.

У той же час, нескасований (невизнаний недійсним) акт породжує негативні правові наслідки, на які вплинула реалізація незаконного акта.

Рішення суб`єктів владних повноважень щодо розпорядження землями державної та комунальної форми власності мають одночасно публічний та приватно-правовий характер.

З одного боку вказані акти є формою вираження владно-розпорядчої діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо раціонального використання, справедливого розподілу природних ресурсів, забезпечення економічних, екологічних та соціальних інтересів суспільства, тощо.

В той же час, рішення суб`єкта владних повноважень є підставою для набуття, зміни та припинення прав на землю, відчуження певних речових прав держави, що свідчить про виникнення цивільно-правових відносин, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників.

У такому випадку законне рішення суб`єкта владних повноважень виступає вираженням волі власника на розпорядження землею та є підставою для вибуття земель державної власності у власність чи користування інших учасників цивільних правовідносин, а чинність такого рішення виступає гарантом сталості вказаних правовідносин.

Щодо ефективності такого способу захисту, як визнання недійсним (незаконним та скасування) рішення суб`єкта владних повноважень щодо розпорядження землями державної форми власності слід зазначити, що в силу положень ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до положень ст. ст. 167, 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, а територіальні громади - через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції (ст. ст. 169, 172 Цивільного кодексу України, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

За ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності належать усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Правомочність розпорядження - це закріплена нормами права можливість власника визначити долю належної йому речі, у тому числі шляхом відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Засобом вираження волі на розпорядження конкретною земельною ділянкою державної або комунальної власності є рішення суб`єкта владних повноважень, визначеного законом.

При цьому як ст. 19 Конституції України, так і положення ст. ст. 170, 172 Цивільного кодексу України містять застереження, за яким вказані суб`єкти зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України для того, щоб їх рішення (волевиявлення) відповідало внутрішній волі власника - Українського народу.

Воля власника може виражатися лише в таких діях органу державної влади, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави.

Таким чином, суд погоджується з прокурором, що оскарження в судовому порядку правовстановлюючого рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке є підставою (юридичним фактом) виникнення (у власника) та припинення (у Українського народу) цивільних прав - є належним способом захисту порушеного права.

Нескасований (не визнаний недійсним) акт породжує негативні правові наслідки, на які вплинула реалізація незаконного акта, а тому оскарження рішення суб`єкта владних повноважень за умови його невідповідності закону спрямоване на захист інтересу в юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення.

Неоскарження прийнятого всупереч вимог закону рішення уповноваженого органу щодо розпорядження земельними ділянками державної власності матиме своїм наслідком залишення в силі незаконного рішення, що суперечитиме волі та інтересам суспільства, а також може призвести до його повторного виконання. Таке рішення, до моменту втрати ним чинності на підставі рішення суду, може виступати формальною підставою для реєстрації речових прав чи укладення нових правочинів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 916/1979/13 викладений правовий висновок про те, що рішення органу, що розпорядився земельною ділянкою, яке має ознаки ненормативного акту та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства. Така позиція також висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 у справі № 923/466/17.

Позов з вимогою про визнання недійсним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного прокурором способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частиною 1 статті 26 вказаного Закону передбачено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності (оренди) на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно-правового інтересу у встановленні належності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб`єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об`єкта.

Фактично реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно.

З огляду на зазначене, наявний у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності Зноб-Новгородської селищної ради формально наділяє її певними юридичними правами щодо спірної земельної ділянки і одночасно створює перешкоди для реалізації своїх прав законному власнику - державі в особі Сумської обласної державної адміністрації.

Разом з тим державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин наявності в особи права власності необхідно передусім встановити підставу, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18).

Отже, суд погоджується з прокурором, що державна реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку природно-заповідного фонду за органом місцевого самоврядування, який не має на неї прав, є перешкодою у реалізації державою речових прав на зазначену земельну ділянку.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Крім того, навіть у випадку, якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема для державної реєстрації подані всі необхідні документи відповідно до закону та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), це не є перешкодою для задоволення позову.

Така позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/127/18 та Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №915/572/17.

Прокурор наполягає, що незаконна державна реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0092 фактично стала інструментом, яка обумовила набуття Зноб-Новгородською селищною радою права власності на спірну земельну ділянку державної власності.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 924/144/20 висловив позицію з питання щодо повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в разі відсутності підстав для здійснення реєстратором відповідних дій щодо проставлення відмітки про скасування державної реєстрації прав і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи, а саме дійшов висновку, що задоволення позовних вимог про скасування у Державних реєстрах державної реєстрації речових прав з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, призведе до ефективного способу захисту порушених прав та законних інтересів позивача.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19 зазначено, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Прокурор наголошує, що для забезпечення державі в особі Сумської обласної державної адміністрації реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки необхідно усунути перешкоди у її користуванні та розпорядженні шляхом скасування державної реєстрації права власності Зноб-Новгородської селищної ради на неї.

Суд погоджується з прокурором, що такий спосіб захисту у повному обсязі відповідає критерію ефективності, адже співвідноситься зі змістом права, за захистом якого звертається позивач, характером порушення цього права та спричиненими цим порушенням наслідками.

Таким чином, вказана вимога разом з вимогою про визнання недійсним та скасування спірного наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в частині передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність у сукупності спрямовані на усунення перешкод у користуванні та розпорядженні державною власністю та охоплюються єдиним способом захисту, визначеним ст. 391 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, та є засобами реагування на триваюче порушення права державної власності.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянку у Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям поземельної книги щодо неї, суд зазначає, землі під об`єктами природно-заповідного фонду, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватися із державної та комунальної власності у приватну (ст.ст.83,84 Земельного кодексу України).

При цьому, законодавцем встановлено, що території та об`єкти природно - заповідного фонду можуть використовуватися лише у певних цілях з дотриманням умов та вимог, визначених ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Водночас, державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням, яке суперечить дозволеним видам використання земель на заповідних територіях (в даному випадку для ведення особистого селянського господарства), передання її у комунальну власність та використання для таких цілей порушують вимоги закону.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Основними принципами на яких базується Державний земельний кадастр є зокрема, принцип об`єктивності, достовірності та повноти внесених відомостей.

Об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка (ст. 10 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Статтею 11 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); нормативна грошова оцінка та інші.

Відповідно до ст. 20 цього Закону відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру мають відповідати законодавству (ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Згідно з ст. 16 вказаного Закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 належить на праві комунальної власності Зноб-Новгородській селищній раді, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

Суд дійшов висновку, що ці відомості щодо цільового призначення спірної земельної ділянки суперечать її правовому режиму, як такої, що належить до земель природно- заповідного фонду, оскільки, за законом такий правовий режим пов`язаний із фактом розташування на ній об`єкта природно-заповідного фонду.

Наявність відомостей щодо спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинна перебувати спірна земельна ділянка, оскільки реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки за цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення відносить її до земель комунальної власності, що суперечить положенням Закону Україну «Про природно-заповідний фонд України» та Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», п.п.3 п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Аналогічні вимоги передбачені ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Частинами 2, 4 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки відкривається поземельна книга. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 50 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 встановлено, що поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Згідно з п. 57 вказаного Порядку поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 1562 цього Порядку.

Положеннями ст. 21 Земельного кодексу України передбачено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, зокрема, є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Водночас, до того часу, поки у Державному земельному кадастрі продовжуватиме розміщуватися інформація про земельну ділянку з таким цільовим призначенням, яке суперечить дійсному (землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), такі дані в розумінні ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є офіційними.

Суд погоджується з прокурором, що з огляду на особливу цінність земель природно-заповідного фонду, з урахуванням вимог наведеного вище законодавства, ефективне поновлення порушеного права можливе при усуненні перешкод у користуванні спірною ділянкою шляхом визнання незаконною та скасування судом державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням, яке не відповідає цільовому призначенню територій та об`єктів природно - заповідного фонду.

Щодо правових підстав повернення державі спірної земельної ділянки, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності держави або територіальної громади на обмежені в обороті об`єкти установлене законом, тому не потребує доказування правового титулу.

У разі протиправного вибуття таких об`єктів у комунальну власність відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

Враховуючи, що у цьому випадку допущено порушення вимог законодавства при розпорядженні та використанні землі природно - заповідного фонду, яка також є землею обмеженої оборотоздатності, ефективним способом захисту інтересів держави є звернення до суду з негаторним позовом.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, яка має закріплений у законодавстві статус обмежено оборотоздатної.

При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до земельної ділянки та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь- які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.

У постанові від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про природно- заповідний фонд України» потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний позов.

Верховним Судом у постанові від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19 висловлено правову позицію про те, що повернення державі земельної ділянки природно- заповідного призначення необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 734/1560/20, від 30.04.2025 у справі № 743/1087/23, від 29.01.2025 №575/606/21.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14 та від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 вказані можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорювання відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту у негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій).

Спірна земельна ділянка наразі зареєстрована на праві власності за Зноб- Новгородською селищною радою, проте в силу закону вона не може перебувати у комунальній власності, тому права держави на реалізацію усіх правомочностей щодо земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею встановлені законом та підлягають захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права розпорядження цією земельною ділянкою шляхом визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 № 18- 10481/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі спірної земельної ділянки Зноб- Новгородській селищній раді, скасування державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям поземельної книги та її повернення у власність держави.

Отже, суд доходить висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га належить до земель державної власності природно- заповідного фонду в силу того, що вона повністю розташована в межах об`єкту природно - заповідного фонду загальнодержавного значення - НПП «Деснянсько-Старогутський», спірна земельна ділянка передана Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області у власність Зноб-Новгородської селищної ради в порушення вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України» поза межами, наданих йому законом повноважень, а тому підлягає поверненню у державну власність, з огляду на що вимоги прокурора суд визнає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами всі обставини, на які він посилався, як на підставу позову, в зв`язку з чим суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, наведених вище.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

При зверненні до суду з позовом прокурором як доказ сплати судового збору додана платіжна інструкція від 12.06.2025 №2743 в сумі 9689,60 грн.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України прокурору за рахунок відповідачів відшкодовується по 4844,80 грн судового збору з кожного.

Керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 №18-10481/16-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі Зноб-Новгородській селищній раді у комунальну власність земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га.

3. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46211333 від 29.03.2019, номер запису про право власності 30934070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244), з одночасним припиненням права комунальної власності Зноб-Новгородської селищної ради на цю земельну ділянку.

4. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

5. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом повернення державі в особі Сумської обласної військової адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0092 площею 55,2191 га з незаконного володіння Зноб-Новгородської селищної ради.

7. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Революції Гідності, буд. 32, м. Суми, 40022, ) на користь Сумської обласної прокуратури (код за ; 40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; р/р №UA0002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп.) судового збору.

8. Стягнути з Зноб-Новгородської селищної ради (вул. Шкільна, буд. 1, смт. Зноб-Новгородське, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41022, ) на користь Сумської обласної прокуратури (код за ; 40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; р/р №UA0002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп.) судового збору.

9. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 04.03.2026

СуддяВ.Л. Короленко