ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Справа№ 910/10811/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" та Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" про ухвалення додаткового рішення,

подані за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025

у справі №910/10811/25 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 983400,84 грн, з яких: 576513,65 грн - основний борг зі сплати орендної плати, 128576,60 грн - основний борг з компенсації витрат на комунальні послуги, 52731,64 грн - пеня, 211527,08 грн - штраф, 5103,06 грн - 3% річних та 8948,81 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 у справі №910/10811/25 позов Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" на користь позивача 576513,65 грн основного боргу зі сплати орендної плати, 52731,64 грн пені, 211527,08 грн штрафу, 5103,06 грн 3% річних та 8948,81 грн інфляційних втрат, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просило скасувати оскаржуване рішення в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в зазначеній частині.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі №910/10811/25 (колегією суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 у справі №910/10811/25 скасовано в частині стягнення пені, штрафу і 3% річних та ухвалено в цій частині нове рішення. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 у справі №910/10811/25 викладено в наступній редакції: « 1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" на користь Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" 576513,65 грн основного боргу зі сплати орендної плати, 46955,80 грн пені, 4544,11 грн 3% річних, 8948,81 грн інфляційних втрат. 3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити». Розподілено судовий збір.

16.02.2026 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн.

Також 16.02.2026 заява про ухвалення додаткової постанови надійшла і від Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" згідно якої заявник просить стягнути з відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" та Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10811/25 прийнято до розгляду та вирішено здійснювати їх розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Встановлено учасникам справи строк на подання клопотань про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі.

У межах встановлених процесуальних строків сторонами не подано заперечень щодо розміру судових витрат, що в свою чергу не є перешкодою для розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення по суті.

Розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" та Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, Північний апеляційний господарський суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 ГПК України, відповідними нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Суд враховує, що за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначено у ч. 4 ст. 129 ГПК України. Зокрема, у п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" про відшкодування судових витрат суд відмічає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська злагода", крім іншого, повідомляло, що за результатами розгляду апеляційної скарги буде звертатись до суду із заявою про розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу та визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмір 50000 грн.

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем зазначено, що розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу становить 31666 грн. Однак, зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги заявник просить стягнути з позивача 16000 витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" долучило до матеріалів справи:

- договір про надання правової допомоги №У/1011 від 10.11.2025;

- додаткову угоду №1 від 10.11.2025 до договору №У/1011 від 10.11.2025;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 11.02.2026 до договору №У/1011 від 10.11.2025;

- ордер серії АА №0057376 від 15.12.2025 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6236 від 25.10.2018 адвоката Голуб Н.О.

Згідно договору про надання правової допомоги №У/1011 від 10.11.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" (клієнт) та адвокатом Голуб Наталією Олександрівною (виконавець) клієнт доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим правочином.

Пунктом 4.1 договору унормовано, що за надану правову допомогу та послуги, що надаються виконавцем, клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду), розмір та строки сплати якого узгоджуються сторонами та визначаються у додатковій угоді до даного договору.

Додатковою угодою №1 від 10.11.2025 сторони погодили, що виконавець зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу та послуги у справі №910/10811/25.

У відповідності до п. 2 додаткової угоди, клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду) за професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн за 1 (одну) годину роботи адвоката.

Обсяг та вид наданої правової допомоги фіксується в акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами (п. 4 додаткової угоди).

11.02.2026 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав, а клієнт прийняв послуги правової допомоги у справі №910/10811/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025.

Відповідно до наданого заявником акту, адвокатом Голуб Н.О. надано наступну правову допомогу:

- складання та подання апеляційної скарги: аналіз оскаржуваного рішення; аналіз відповідної судової практики та законодавства; складання тексту апеляційної скарги- 3 год;

- участь у судовому засіданні 10.02.2026 - 10 хв.

Загальна вартість наданих послуг становить 31666 грн.

Також в акті зазначено, що його підписанням сторони підтверджують, що послуги надані виконавцем клієнту в повному обсязі та належним чином. Клієнт не має жодних претензій щодо обсягу наданих послуг.

У той же час у поданій заяві відповідач вказує, що оскільки його апеляційна скарга задоволена частково, з позивача слід стягнути 16000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Матеріалами справи підтверджується, що правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" в суді апеляційної інстанції надавав адвокат Голуб Н.О.

Таким чином, подані відповідачем документи щодо наданих послуг на професійну правничу допомогу адвоката, в рамках розгляду спору у даній справі в суді апеляційної інстанції є належними і допустимими доказами в підтвердження обставин реальності понесених стороною витрат, визначених ст. 126 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас позивачем не надано своїх заперечень на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 сформовано наступний висновок щодо застосування приписів ст. ст. 2, 123, 129, 244 ГПК України: « 241. Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та має на меті усунути неповноту судового рішення. Особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України. Під час вирішення цього питання суд має керуватися критеріями, визначеними у ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України».

Проаналізувавши зміст та обсяг наданих представником відповідача послуг, значення цієї справи для сторін, співмірність виконаної адвокатом роботи в суді апеляційної інстанції, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідача (78,28%), а також узгоджену сторонами вартість наданих в суді апеляційної інстанції послуг (31666 грн, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 24788,14 грн), з огляду на те, що позивачем не подано обґрунтованого клопотання про зменшення розміру заявлених відповідачем до стягнення судових витрат та не доведено суду належними та допустимим доказами обставин, які свідчать про наявність підстав для відмови у стягненні чи зменшення належного до стягнення розміру адвокатських витрат, суд апеляційної інстанції вважає, що фактично понесені та заявлені відповідачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу на суму 16000 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню з позивача.

Щодо заяви Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" про відшкодування судових витрат суд встановив наступне.

Як було зазначено, 16.02.2026 позивач звернувся до суду із заявою про винесення додаткової постанови щодо компенсації (відшкодування витрат) на професійну правничу допомогу, згідно якої просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою наданою адвокатом під час апеляційного провадження, у розмірі 15000 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем долучено до матеріалів справи:

- договір про надання правової допомоги №03/01 від 03.01.2025;

- додаткову угоду від 05.01.2026 до договору №03/01 від 03.01.2025;

- звіт про надану професійну правничу допомогу від 11.02.2026;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 11.02.2026;

- ордер серії АА №1676565 від 09.02.2026.

Згідно договору про надання правової допомоги №03/01 від 03.01.2025 укладеного між адвокатом Гнидкою М.В. (адвокат) та Приватним акціонерним товариством "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" (клієнт) адвокат зобов`язався надати клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, органами, міністерствами та будь-якими судами будь-якої інстанції.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 договору розмір гонорару адвоката сторони вирішили погодити у попередніх розрахунках витрат на професійну правничу допомогу, що складається адвокатом щодо кожного доручення клієнта. На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

У додатковій угоді від 05.01.2026 до договору сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката за представництво в суді апеляційної інстанції та за іншу правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода", складає суму вартості фактично наданих адвокатом послуг та розраховується наступним чином:

- 15000 грн - складання і подання відзиву на апеляційну скаргу;

- 10000 грн - складання і подання заперечення на відповідь на відзив;

- 5000 грн - участь у судових засіданнях;

- 2000 грн - письмові заяви і клопотання.

Пунктами 2-4 цієї додаткової угоди передбачено, що послуги вважаються наданими з моменту ухвалення рішення у справі. Оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акту приймання-передачі наданих правових послуг у строк не пізніше 2 місяців з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі наданих правових послуг адвокатом та клієнтом. Договір діє з урахуванням змін та доповнень, внесених цією додатковою угодою. В усьому іншому, що не передбачено цією додатковою угодою, сторони керуються положеннями договору.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 11.02.2026 адвокат згідно з умовами договору надав, а клієнт прийняв професійну правничу допомогу по представництву інтересів клієнта у Північному апеляційному господарському суді, пов`язану із розглядом справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода", загальною вартістю 15000 грн.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що інтереси Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" в суді апеляційної інстанції під час розгляду даної справи представляв адвокат Гнидка М.В., який є підписантом відзиву на апеляційну скаргу, а також брав участь у судовому засіданні 10.02.2026.

Отже, матеріалами справи підтверджується понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанцій, через призму критеріїв, встановлених ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуючи критерій розумності та реальності розміру витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а також беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо розміру заявлених позивачем витрат, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених Приватним акціонерним товариством "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 15000 грн є дійсним та обґрунтованим, а відтак відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

При цьому враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідача (78,28%), в силу положень п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, необхідно покласти на відповідача судові витрати на правничу допомогу, заявлені позивача, у розмірі 3258 грн (пропорційно до розміру апеляційних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено (21,72%).

Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначені положення ч. 11 ст. 129 ГПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути 12742 грн (16000 (розмір витрат на правову допомогу що підлягають стягненню з позивача) - 3258 (розмір витрат на правову допомогу що підлягають стягненню з відповідача).

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Заяву Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва" (03065, місто Київ, вулиця Польова, будинок 24; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" (08140, Київська область, Бучанський район, вулиця Компресорна, будинок 3; ) 12742 грн (дванадцять тисяч сімсот сорок дві гривні) витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов