ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.02.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/61/26

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., за участі секретаря судового засідання Феденько Н.М., учасників справи: представників Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - адвокатів Шандарівського Т.Г. та Мельника Д.О., представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" - адвоката Серпутька Я.В., представниці Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатнафтохім - адвокатки Бойко З.Р., заступниці начальника відділу з питань банкрутства Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Запічної Н.І. (самопредставництво державного органу з питань банкрутства), розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - адвоката Шандарівського Т.Г. про застосування заходів забезпечення вимог кредиторів у справі № 909/61/26 за заявами Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариства з обмеженою відповідальністю Костанза про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім",

ВСТАНОВИВ:

ухвалою від 27.02.2026 суд, зокрема, відкрив провадження провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вих. № 0026600/1740-26 від 22.01.2026, вх. № 532/26 від 22.01.2026); розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича.

До завершення підготовчого засідання у справі, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі також АТ Укрексімбанк) звернулось до суду із клопотанням від 23.02.2026 (вх. № 3273/26 від 24.02.2026) про дотримання строків розгляду у справі, у якому, поміж іншого, просить суд:

- у разі відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, застосувати заходи забезпечення вимог кредиторів у вигляді заборони ТОВ «Карпатнафтохім» (ідентифікаційний код 33129683) здійснювати відвантаження прямогонного бензину, що йому належить і перебуває на території України, вчиняти будь-які інші дії стосовно прямогонного бензину в т.ч (але не виключно), який належить товариству та знаходиться в цистернах, що не перетнули митну територію України;

- заборонити виконавчим органам та посадовим особам ТОВ «Карпатнафтохім» здійснювати дії, оформляти та підписувати документи щодо відвантаження прямогонного бензину, в т.ч, але не виключно по контракту №А20250207-UAE від 02.07.2025 року;

- направити копію ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство на адресу АТ «Укрзалізниця», Митної служби України.

Клопотання у цій частині обґрунтовано тим, що за наявності ознак неплатоспроможності, керівництво боржника вчиняє дії, спрямовані на виведення з його власності найбільш ліквідних активів під приводом їх реалізації нерезидентам без забезпечення надходження коштів від реалізації на рахунки боржника.

На запит АТ «Укрексімбанк» боржник надав відповідь (лист №395 від 11.11.2025) в якому визнав факт реалізації на користь компанії MNDI TRADE Kft у 2025 році етилену на загальну суму 4 734 851,30 євро, з якої на рахунок Боржника надійшло лише 555 212,29 євро, а для стягнення решти суми Боржник змушений був звернутись до МКАС при ТПП України, матеріали позову прийняті 15.10.2025 року.

Внаслідок недбалих та можливо заздалегідь спланованих дій виконавчих органів та засновників боржника, з його активів виведено ліквідний товар на загальну суму, еквіваленту 214,2 млн грн. При цьому, наведене вчинене в умовах наявної значної заборгованості Боржника як перед Банком, так і перед власними працівниками (заборгованість з заробітної плати).

Також, в листопаді (лист від 06.11.2025) АТ «Укрексімбанк» звернувся до боржника із проханням надати пояснення причин таких «дивних» результатів реалізації прямогонного бензину на загальну суму 176,7 млн грн, придбаного за кредитні кошти, за результатами якої на підприємстві утворилась дебіторська заборгованість в розмірі 118,9 млн грн. У відповідь на зазначений запит, своїм листом №409 від 19.11.2025 боржник повідомив, що станом на 11.11.2025 року, за результатами відвантаженого прямогонного бензину в користь компанії PROSPEKTIVE L.L.C-FZ утворилась прострочена заборгованість цієї компанії перед боржником на суму 4,2 млн. доларів США або в еквіваленті - 180,6 млн.грн. Отже, стверджує кредитор, після того як з підприємства був вивезений весь етилен, без надходження коштів на рахунок боржника, за аналогічною «схемою» відбувається вже зараз вивезення за межі України «прямогонного бензину», залишок якого за даними фінансової звітності станом на 01.01.2025 року, складав 1 891,7 млн грн. (див. стор. 5 розшифровки рядка 1100 балансу).

За наявною наразі у АТ "Укрексімбанк" інформацією, незважаючи на невиконання компанією своїх договірних зобов`язань щодо оплати вартості отриманого товару, боржник продовжує форсованими темпами відвантаження прямогонного бензину компанії PROSPEKTIVE L.L.C-FZ, що ставить під загрозу погашення грошових вимог як АТ «Укрексімбанк» так і іншої кредиторської заборгованості, зокрема щодо виплати заробітної плати, сплати зборів та податків.

Заслухавши в підготовчому засіданні позицію учасників справи, дослідивши аргументи, наведені у заяві, та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що клопотання про застосування заходів забезпечення вимог кредиторів підлягає до часткового задоволення враховуючи наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Згідно з ч. 4 ст.40 КУзПБ заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу.

У статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства законодавець визначив мету, задля якої такі заходи застосовуються - для збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень та захисту прав і законних інтересів боржника або кредиторів.

Слід зазначити, що Кодекс України з процедур банкрутства охоплює не всі процесуальні особливості та порядок вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Наведений висновок підтверджується тим, що у статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем закріплено положення про те, що при розгляді справ про банкрутство суди, крім іншого, керуються положеннями ГПК України.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Системний аналіз вказаних норм Кодексу України з процедур банкрутства та Господарського процесуального кодексу України дозволяє зробити висновок, що загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173).

Стосовно застосування заходів забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173 сформував висновок про те, що в силу статей 136, 137 ГПК України право здійснення забезпечення вимог кредитора у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Отже, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями статті 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 925/100/15, від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173, від 16.09.2020 у справі № 910/13208/19, від 22.06.2022 у справі № 910/15043/21 та № 916/4659/23 від 12.04.2024).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У той же час, метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо захисту яких пред`явлено позов, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Суд наголошує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вживаючи заходів забезпечення позову, суд також повинен урахувати баланс інтересів сторін та визначити, чи не обмежать такі заходи права та законні інтереси сторін на здійснення господарської діяльності.

Аналогічна оцінка доводам заявника, на переконання суду, має бути надана відповідній заяві про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів в частині доцільності, адекватності та обгрунтованості вжиття господарським судом відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Посилаючись на можливу загрозу відчуження боржником активів без отримання відповідної оплати, що може призвести до порушення прав та законних інтересів кредиторів, ініціюючим кредитором наведено обставини, які свідчать про вчинення боржником таких дій в минулому, безпосередньо перед зверненням АТ Укрексімбанк до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Боржник у підготовчому засіданні не заперечив обставин відчуженням майнових активів (виробничих запасів) в користь нерезидентів та виникнення у цих нерезидентів заборгованості по оплаті за отримані активи внаслідок несплати грошових коштів. Боржник покликається на недобросовісність контрагентів, які не оплатили поставлені їм матеріальні активи. З цього приводу ТОВ Карпатнафтохім звернулось з позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що 06.11.2025 АТ Укрексімбанк звернулось до ТОВ Карпатнафтохім із листом № 0026702/27591-25, у якому просив надати документи та пояснення щодо реалізації боржником бензину прямогонного та появи на балансі Товариства дебіторської заборгованості з боку компанії Prospective L.L.C-FZ.

У відповідь на цей лист ТОВ Карпатнафтохім проінформувало АТ Укрексімбанк (лист № 409 від 19.11.2025), що ним у третьому кварталі 2025 року дійсно здійснено реалізацію прямогонного бензину (Товар) компанії Prospective L.L.C-FZ згідно контракту поставки товарів нафтохімії № А20250207-UAE від 02.07.2025. За вказаний період було відвантажено прямогонний бензин в кількості 7761,16 т. на загальну суму 2 899 167,91 доларів США. Станом на 18.11.2025 відвантажено товару в кількості 17 309,59 т. на суму 6,26 млн дол. США. Фактично здійснена оплата становить по даному контракту 638 861,33 дол. США. Компанія Prospective L.L.C-FZ не виконує взяті на себе зобов`язання щодо здійснення оплати, станом на 11.11.2025 прострочена заборгованість становить 4,2 млн дол. США. Зазначається, що всі кошти від реалізації прямогонного бензину використано для виплати заробітної плати працівникам підприємства. Погашення заборгованості за кредитом в поточних реаліях неможливе у відповідності до чинного законодавства. Також вказується, що реалізація Товару відображена в облікових регістрах та фінансовій звітності, і проводилась на підставі рішення загальних зборів акціонерів ТОВ Карпатнафтохім.

Також до клопотання додано копію листа ТОВ Карпатнафтохім № 395 від 11.11.2025, адресованого АТ Укрексімбанк, у якому боржник повідомляє, що у другому кварталі 2025 року він здійснив реалізацію етилену компанії MNDI Trade Kft згідно з контрактом № А20250105 від 01.05.2025. За вказаний період було відвантажено етилен на загальну суму 4 734 851,30 євро. В той же час компанія MNDI Trade Kft здійснила оплату в користь ТОВ Карпатнафтохім на суму 555 212,29 євро, тобто станом на 10.11.2025 сальдо в користь ТОВ Карпатнафтохім становить 4 179 639,01 євро. Оскільки компанія MNDI Trade Kft не виконує взяті на себе зобов`язання щодо здійснення оплати, ТОВ Карпатнафтохім звернулося до МКАС при ТПП України про стягнення заборгованості за поставлений етилен в судовому порядку.

Розшифровкою рядка 1100 балансу ТОВ Карпатнафтохім, засвідченого підписами керівника, головного бухгалтера та печаткою боржника підтверджується, що станом на 31.12.2024 у ТОВ Карпатнафтохім було в наявності бензину прямогонного в кількості 81 474,645 т., вартістю 1 891 540 459,76 грн та етилену в кількості 6172,487 т., вартістю 205 866 765,66 грн. При цьому загальна вартість всіх виробничих запасів боржника становила 2 690 769 479,07 грн.

Станом же на 20.02.2026 за поданою боржником разом із відзивом Інформацією на виконання ухвали від 27.01.2026 (№77 від 20.02.2026), загальна вартість виробничих запасів товариства становить 1 276 428 887,84 грн.

Тобто вартість виробничих запасів підприємства за період 01.01.2025-20.02.2026 зменшилась більш ніж удвічі.

З наданої боржником Інформації також слідує, що ним обліковується заборгованість перед кредиторами на загальну суму, що перевищує 42 млрд гривень, в числі якої наявна заборгованість: по заробітній платі 197 844 816 грн; по податках, зборах і обов`язкових платежах 262 762 562 грн; по страхових платежах (ЄСВ) 55 236 020 грн.

При наявній значній заборгованості перед кредиторами, реалізація активів боржника, зокрема прямогонного бензину в користь нерезидента з фактичним вивезенням товару за межі України та без отримання адекватної оплати за товар може порушувати інтереси кредиторів щодо задоволення їх грошових вимог у процедурі банкрутства.

Враховуючи встановлені обставини, що за реалізовані раніше прямогонний бензин та етилен ТОВ Карпатнафтохім не отримав повної оплати, передбаченої зовнішньоекономічними контрактами, отримана за реалізований у 2025 році етилен та бензин прямогонний від нерезидентів оплата не перевищує 15% від вартості реалізованого товару, то встановлення обмежень щодо розпорядження боржником бензином прямогонним є необхідним для забезпечення вимог кредиторів, і буде адекватним та співмірним заходом.

Обираючи спосіб такого обмеження, суд враховуючи положення статті 40 КУзПБ враховує також і наступне.

У поданому клопотанні АТ Укрексімбанк просить застосувати заходи забезпечення вимог кредиторів у вигляді повної заборони боржнику вчиняти будь-які дії стосовно прямогонного бензину, тобто застосувати абсолютну заборону на розпорядження таким майном.

Разом з тим, ТОВ Карпатнафтохім, окрім іншої діяльності, проводить очищення стічних вод міста Калуша та водопостачання частини цього міста, підприємству належать очисні споруди, на яких проводиться очищення стічних вод міста. Дані обставини є загальновідомі, широко висвітлювались у місцевих засобах масової інформації, зокрема в контексті загроз відключення ТОВ Карпатнафтохім від електропостачання.

Тому суд вважає неспівмірною в цих обставинах повну заборону ТОВ Карпатнафтохім вчиняти будь-які дії з певним видом його майна (зокрема прямогонним бензином), оскільки реалізація таких активів може бути необхідною та доцільною, зокрема для виплати заробітної плати працівникам, що забезпечують роботу очисних споруд, водопостачання міста а також для інших витрат, пов`язаних з роботою вказаних критично важливих для міста Калуша об`єктів.

В той же час, відповідно до положень ч. 3 статті 44 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний, зокрема, вживати заходів для захисту майна боржника.

Згідно з ч. 7 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про: участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб; передачу майна в оренду; одержання та надання позик (кредитів); задоволення вимог поточних кредиторів.

У процедурі розпорядження майном боржник зобов`язаний забезпечити розпоряднику майна можливість безпосереднього доступу до інформації, що зберігається у базах даних (у тому числі електронних), які використовуються посадовими особами боржника для ведення бухгалтерського, податкового та управлінського обліку, а також для формування бухгалтерської, статистичної та податкової звітності, та/або забезпечити можливість розпоряднику майна ознайомитися з такою інформацією в інший спосіб з можливістю друкувати та/або копіювати документи, необхідні для здійснення повноважень розпорядника майна, з урахуванням вимоги частини четвертої статті 10 цього Кодексу.

Вказані положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають певні контрольні функції розпорядника майном над діяльністю боржника.

Положення статті 40 КУзПБ прямо передбачають можливість заборонити боржнику вчиняти певні дії, в тому числі розпорядження майном без згоди розпорядника майна.

На переконання суду, вжиття заходів додаткового контролю щодо прямогонного бензину, який належить чи перебуває у володінні ТОВ Карпатнафтохім, з боку розпорядника майна відповідатиме ролі розпорядника майна у справі про банкрутство, як незалежного суб`єкта, що має діяти в спільних інтересах боржника та кредиторів, забезпечить інтереси кредиторів щодо погашення їх вимог у процесі банкрутства, і з іншої сторони дозволить боржнику спільно з розпорядником майна оперативно вирішувати питання щодо необхідності реалізації такого активу боржника, як прямогонний бензин, чи вчинення з ним інших дій, якщо в господарській діяльності боржника виникне така потреба.

Щодо вимог АТ Укрексімбанк про заборону виконавчих органам та посадовим особам ТОВ Карпатнафтохім здійснювати дії, оформляти та підписувати документи щодо відвантаження прямогонного бензину, то такі окремі вимоги є безпідставні, оскільки посадові особи та виконавчі органи діють не від власного імені, а здійснюють передбачені законом повноваження від імені юридичної особи. Відтак заборони, встановлені щодо ТОВ Карпатнафтохім, є обов`язковими для виконання усіма його виконавчими органами та посадовими особами.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ініціюючого кредитора про забезпечення вимог кредиторів, а саме заборонити боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" без письмової згоди розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича здійснювати відчуження, відвантаження з метою перевезення, вивезення за межі України, передачу у фактичне володіння іншої особи, поміщення в будь-який митний режим, передбачений Митним кодексом України, вчинення та виконання будь-яких правочинів щодо бензину прямогонного, який перебуває у власності чи володінні боржника.

Враховуючи об`єми реалізованого боржником бензину прямогонного, об`єми цього активу, що залишились у боржника, та обставини його реалізації нерезиденту, окремі дії, які суд обмежив для боржника, можуть вчинятись лише з відома та участі АТ Українська залізниця, як перевізника залізничним транспортом, та Державної митної служби України, яка контролює експорт товару та його митний режим. Тому для ефективного виконання даної ухвали, враховуючи положення ч. 2 статті 144 ГПК України, суд направляє її копію також АТ Українська залізниця та Державній митній службі України для вжиття відповідних заходів, в межах їх компетенції.

Керуючись ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" адвоката Шандарівського Т.Г. про застосування заходів забезпечення вимог кредиторів, викладене у клопотанні про дотримання строків розгляду справи від 23.02.2026 (вих. № 7 від 23.02.2026, вх. № 3273/26 від 24.02.2026) задовольнити частково.

Вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім".

Заборонити боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (77306, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Промислова, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи: 33129683) без письмової згоди розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича (адреса офісу: 79014, м. Львів, вул. Ю. Руфа, 36; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1103, дата видачі 04.07.2013) здійснювати відчуження, відвантаження з метою перевезення, вивезення за межі України, передачу у фактичне володіння іншої особи, поміщення в будь-який митний режим, передбачений Митним кодексом України, вчинення та виконання будь-яких правочинів щодо бензину прямогонного, який перебуває у власності чи володінні боржника.

В решті клопотання відмовити.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу.

Ця ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню (ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства).

Стягувач: Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127, ідентифікаційний код юридичної особи: 00032112).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (77306, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Промислова, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи: 33129683)

Дата набрання ухвалою законної сили - 27.02.2026.

Строк пред`явлення ухвали до виконання: з 28.02.2026 до 27.02.2029.

Копію ухвали додатково надіслати Акціонерному товариству Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; е-mаil: ) та Державній митній службі України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г; e-mail: ) для вжиття відповідних заходів в межах їх компетенції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 27.02.2026, і може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Є. Горпинюк