ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

"19" березня 2026 р. Справа № 925/1281/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Шапрана В.В.

Євсікова О.О.

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Руно Золоте про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Приватного підприємства Алміна-М

на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024

у справі № 925/1281/23 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Руно Золоте

до Приватного підприємства Алміна-М

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Рослинний бум

про зобов`язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Руно Золоте" (далі позивач; ТОВ "Руно Золоте"; Товариство; заявник) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства Алміна-М (надалі відповідач; ПП Алміна-М; Підприємство; апелянт; скаржник), у якому просило зобов`язати відповідача повернути йому в натурі безпідставно збережене у себе рухоме майно, а саме: припливно-витяжну вентиляційну установку ВЕНТС ВУТ 3000 ПЭ ЕС (виробник ВЕНТС Україна, додатковий ідентифікатор PVU05-2020/1152) протягом 3 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили та відшкодувати судові витрати, які складаються із 2 684 грн. сплаченого судового збору, 20 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 925/1281/23; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Рослинний бум" (в подальшому третя особа; ТОВ "Рослинний бум").

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024 позов задоволено повністю. Зобов`язано ПП Алміна-М повернути ТОВ Руно Золоте безпідставно збережене у себе майно, а саме: припливно-витяжну вентиляційну установку ВЕНТС ВУТ 3000 ПЭ ЕС (виробник ВЕНТС Україна, додатковий ідентифікатор PVU05-2020/1152) протягом трьох днів з моменту набрання цим рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ПП Алміна-М звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ Руно Золоте до ПП Алміна-М про зобов`язання повернути майно відмовити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства Алміна-М на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024 у справі № 925/1281/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024 у справі № 925/1281/23 залишено без змін. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на Приватне підприємство Алміна-М.

Представником ТОВ Руно Золоте подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. У заяві Товариство звертає увагу на наявність у справі доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема про подання таких до відзиву на апеляційну скаргу від 26.03.2025.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді між суддями від 13.02.2026, заява про ухвалення додаткового рішення в справі № 925/1281/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Шапрана В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Руно Золоте щодо ухвалення додаткового рішення у справі № 925/1281/23 прийнято до розгляду, постановлено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи. Запропоновано Приватному підприємству Алміна-М та Товариству з обмеженою відповідальністю Рослинний бум надати письмові пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.

Про апеляційний розгляд заяви представника Товариства про ухвалення додаткового рішення учасники справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками від 17.02.2026 про доставку електронного документа до електронних кабінетів учасників справи та представників сторін.

Судова колегія зазначає, що письмових пояснень/заперечень на відповідну заяву позивача від відповідача та третьої особи на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходило.

За змістом статті 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши докази, що долучені до матеріалів заяви про прийняття додаткового судового рішення, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої четвертої, шостої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із, зокрема: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Одночасно, за змістом частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

За статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничої допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

На підставі долучених до матеріалів справи документів, колегією суддів встановлено, що 18.03.2025 між Донець Ю.Б. (адвокат; виконавець) та ТОВ "Руно Золоте" (клієнт; замовник) укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 10.06.2022 (далі - Угода).

За умовами п.п. 1-5 Угоди сторони за взаємною згодою та керуючись ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановили фіксований розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) клієнту під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства Алміна-М на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024 у справі № 925/1281/23 у Північному апеляційному господарському суді. Сторони досягли взаємної згоди, що фіксований розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги адвоката, зазначеної у п. 1 цієї додаткової угоди, становить 5000 (п?ять тисяч) гривень. Вказаний розмір гонорару (винагороди) відповідає критерію реальності витрат на правову (правничу) допомогу (їхній дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та рівня її складності, є співмірним із сумою стягнення, враховує кваліфікацію та досвід адвоката, що надає клієнту правову допомогу, а також значення справи для клієнта. Правнича допомога (обсяг наданих послуг і виконаних робіт), зазначена у п. 1 цієї додаткової угоди, включає в себе: проведення аналізу апеляційної скарги; підготовка відзиву на апеляційну скаргу; представництво адвокатом інтересів клієнта в суді/участь у відеоконференціях. Якщо представництво інтересів клієнта y суді/участь у відеоконференціях адвокатом здійснюватися не будуть, розмір гонорару не підлягатиме зміні чи перегляду.

Оплата фіксованого розміру гонорару зазначеного в цій додатковій угоді здійснюється клієнтом на підставі акта приймання-передачі протягом 5-ти днів. Сторони підписують акт приймання-передачі після ухвалення Північним апеляційним господарським судом судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як вже зазначалось, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Верховний Суд в постанові від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20 вказує, що відсутність документального підтвердження надання правничої допомоги (договору про надання правничої допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

З огляду на умови Угоди судова колегія акцентує, що в силу п.п. 2, 5 Угоди факт надання правничої допомоги має підтверджуватись актом приймання-передачі, який складається після ухвалення Північним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Втім, доказів здачі адвокатом та прийняття клієнтом наданої правничої допомоги за Угодою, зокрема підписання сторонами акта приймання-передачі, складеного після ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови від 12.02.2025 у справі № 925/1281/23 до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано.

Отже, оскільки відсутні докази, що підтверджують передачу клієнту наданої адвокатом правничої допомоги, зважаючи на приписи ч.ч. 2, 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України та положення Угоди в їх сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, доказами наявності всіх необхідних підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та, як наслідок, про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви представника Товариства про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, понесених у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю Руно Золоте про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Приватного підприємства Алміна-М на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.12.2024 у справі № 925/1281/23 в частині витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції відмовити.

2. Справу № 925/1281/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.В. Шапран

О.О. Євсіков