ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2026 р. Справа№ 910/13223/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 26.02.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025

у справі № 910/13223/24 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бубєнчікі"

про визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (наділ також - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1915/5 від 10.06.2020, зобов`язання анулювати записи в Єдиному державному реєстрі, які були внесені на його виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ Міністерства юстиції України № 1915/5 від 10.06.2020 "Про задоволення скарги", виданий за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 про скасування реєстраційних дій щодо зміни відомостей про юридичну особу, зокрема, в частині зміни відомостей про керівника ТОВ "ФСД ГРУПП" на ОСОБА_1 від 22.10.2016 та 09.08.2019, є незаконним, адже відповідач вийшов з межі своїх повноважень, внаслідок чого позивач був позбавлений корпоративних прав у ТОВ "ФСД ГРУПП" (яке змінило найменування на ТОВ "Бубєнчікі"). Так, позивач зазначив, що висновок Колегії Мін`юсту про задоволення скарги є безпідставним, оскільки скаржниця ( ОСОБА_2 ) особисто не подавала скаргу до Мін`юсту, не уповноважувала будь-якого представника на звернення від свого імені; скарга подана на дії приватного нотаріуса, а Колегія Мін`юсту не вправі оцінювати дії нотаріуса, який не є державним реєстратором. Позивач вважає, що скасовані спірним наказом реєстраційні дії щодо ТОВ "ФСД ГРУПП" були проведені відповідно до вимог закону, а Міністерство юстиції фактично вирішило спір майнового характеру.

У позові ОСОБА_1 просить визнати незаконним та протиправним наказ Міністерства юстиції № 1915/5 від 10.06.2020, зобов`язати відповідача в особі Міністра юстиції України в 20-добовий термін скасувати цей наказ та анулювати скасування записів в Єдиному державному реєстрі, які були внесені на виконання цього наказу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/13223/24 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що наказ № 1915/5 від 10.06.2020 був прийнятий Міністерством юстиції України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а тому підстав для його скасування немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 по справі №910/13223/24 та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наказ Міністерства юстиції України № 1915/5 від 10.06.2020 "Про задоволення скарги", виданий за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 про скасування реєстраційних дій щодо зміни відомостей про юридичну особу, зокрема, в частині зміни відомостей про керівника ТОВ "ФСД ГРУПП" на ОСОБА_1 від 22.10.2016 та 09.08.2019, є незаконним, адже відповідач вийшов з межі своїх повноважень, внаслідок чого позивач був позбавлений корпоративних прав у ТОВ "ФСД ГРУПП".

Так, скаржник зазначив, що висновок Колегії Мін`юсту про задоволення скарги є безпідставним, оскільки скаржниця ( ОСОБА_2 ) особисто не подавала скаргу до Мін`юсту, не уповноважувала будь-якого представника на звернення від свого імені; скарга подана на дії приватного нотаріуса, а Колегія Мін`юсту не вправі оцінювати дії нотаріуса, який не є державним реєстратором. Позивач вважає, що скасовані спірним наказом реєстраційні дії щодо ТОВ "ФСД ГРУПП" були проведені відповідно до вимог закону, а Міністерство юстиції фактично вирішило спір майнового характеру.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

25.07.2025 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апреляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що апеляційна скарга подана позивачем на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 не підлягає задоволенню, оскільки ніяким чином не спростовує висновків встановлених судом, не зауважує, які саме норми матеріального чи процесуального права були порушені під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 у судовій справі №910/13223/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 03.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/13223/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.09.2025.

Однак, судове засідання 24.09.2025 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Кропивної Л.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/13223/24 призначено на 05.11.2025.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2025 суддю Північного апеляційного господарського суду Кропивну Л.В. тимчасово відсторонено.

05.11.2025 згідно з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/13223/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 прийнято справу №910/13223/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/13223/24 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/13223/24 призначено на 18.12.2025.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Ткаченко Б.О. на лікарняному з 15.12.2025, судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/13223/24 призначено на 29.01.2026.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання

Представник відповідача з`явився у судове засідання 26.02.2026 та надав свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 26.02.2026 не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 22.10.2016 приватним нотаріусом Стрельченко О.В. були вчинені реєстраційні дії щодо ТОВ "ФСД-ГРУПП" (яке в подальшому змінило найменування на ТОВ "Бубєнчікі") № 0001074 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", № 1001074 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", № 2001074 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", № 3001074 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", за результатами яких здійснено перехід товариства на модельний статут, змінено керівника (з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ), змінено найменування товариства (на ТОВ "Торговий дім "Орієнт Плюс"), змінено перелік осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства, затверджено новий розмір статутного капіталу, склад учасників, розмір часток учасників та місцезнаходження товариства.

У серпні 2019 року, як вбачається з матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Бубєнчікі" № 1_224_094711_84, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Торговий дім "Орієнт Плюс" від 05.08.2019, на підставі якого позивач набув 100% частки статутного капіталу ТОВ "Торговий дім "Орієнт Плюс" (у минулому - ТОВ "ФСД-Групп").

Також в матеріалах вказаної реєстраційної справи міститься рішення загальних зборів ТОВ "Торговий дім "Орієнт Плюс" від 08.08.2019, яким було вирішено змінити директора товариства з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , змінити місцезнаходження товариства; затвердити статут в новій редакції та змінити найменування товариства на ТОВ "ФСД-Групп".

На підставі вказаного рішення 09.08.2019 державним реєстратором Костянтинівської міської ради Кісельовою Г.А. були проведені реєстраційні дії: № 5005819 - щодо зміни повного найменування, зміни скороченого найменування, зміни місцезнаходження, зміни складу або інформації про засновників ТОВ "ФСД-Групп" та № 6005819 - щодо зміни додаткової інформації та зміни керівника ТОВ "ФСД-Групп" на ОСОБА_1 .

У жовтні 2019 року, згідно з матеріалами реєстраційної справи, змінився керівник товариства з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , у зв`язку з чим була здійснена відповідна реєстраційна дія, яку ОСОБА_1 оскаржив до Міністерства юстиції України, подавши скаргу від 30.10.2019.

За результатами розгляду зазначеної скарги ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України № 343/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 03.02.2020 вимоги скаржника були задоволені, а оскаржувані реєстраційні дії - скасовані.

У подальшому на підставі рішення єдиного учасника ТОВ "ФСД-Групп" ОСОБА_3 від 11.06.2020 було змінено місцезнаходження та найменування товариства на ТОВ "Бубєнчікі", а також змінено керівника товариства з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 .

Зі свого боку ОСОБА_2 12.03.2020, дізнавшись про проведення реєстраційних дій щодо ТОВ "ФСД-Групп" від 22.10.2016 і 09.08.2019 та вважаючи їх протиправними, оскільки вони були вчинені без її відома та волі, звернулася до Мін`юсту із скаргою (зареєстрована 19.03.2020 № С-8466), в якій просила скасувати реєстраційні дії від 22.10.2016: № 0001074 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", № 1001074 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", № 2001074 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", № 3001074 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В.; та від 09.08.2019: № 5005819 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", № 6005819 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведені державним реєстратором Костянтинівської міської ради Кісельовою Г.А.

За результатами розгляду зазначеної скарги Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції склала висновок від 03.06.2020, яким встановлено, що приватний нотаріус Стрельченко О.В. вчинила реєстраційні дії від 22.10.2016 № 0001074, № 1001074 та № 2001074 за відсутності електронних копій документів, поданих для проведення даних реєстраційних дій, що ставить під сумнів факт подання таких документів заявником, а реєстраційна дія № 3001074 від 22.10.2026 (щодо складу учасників товариства) - проведена за відсутності договору чи іншого документа, що підтверджує факт передачі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_1 . Крім того згідно з висновком Колегії державний реєстратор Кісельова Г.А. вчинила реєстраційні дії № 5005819, № 6005819 від 09.08.2019 на підставі документів, поданих неуповноваженою особою, що є недопустимим. За таких обставин Колегія Мін`юсту визнала оскаржувані заявницею реєстраційні дії незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Наказом Міністерства юстиції України № 1915/5 від 10.06.2020 скаргу ОСОБА_2 від 12.03.2020 задоволено повністю; скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.10.2016 № 0001074 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", № 1001074 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", № 2001074 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", № 3001074 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., а також від 09.08.2019 № 5005819 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", № 6005819 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведені державним реєстратором Костянтинівської міської ради Кісельовою Г.А; виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації.

Вважаючи зазначений наказ Міністерства юстиції України незаконним та протиправним, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1915/5 від 10.06.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2024, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - ТОВ "ФСД-ГРУПП" про визнання протиправним та скасування наказу було закрито, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тому у жовтні 2024 року позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з положеннями статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 924/316/21 зазначено, що наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.11.2021 по справі № 910/8060/19.

У даному випадку зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги, які обґрунтовані необхідністю захисту його корпоративних прав і законних інтересів як належно обраного та законного директора товариства ТОВ "ФСД ГРУПП" (у подальшому ТОВ "Бубєнчікі"), порушених наказом Міністерства юстиції України № 1915/5 від 10.06.2020 "Про задоволення скарги".

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Частинами 3, 4 ст. 96-1 ЦК України передбачено, що учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право: брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку юридичної особи і одержувати його частину (дивіденди), якщо така юридична особа має на меті одержання прибутку; у випадках, передбачених законом та установчим документом, вийти з юридичної особи; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, паїв та інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь у юридичній особі, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом; одержати частину майна юридичної особи у разі її ліквідації в порядку та у випадках, передбачених законом, установчим документом (право на ліквідаційну квоту). Учасники юридичних осіб можуть також мати інші права, встановлені статутом та законом.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами (аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2021 у справі № 753/17776/19).

Втручання в корпоративні права учасника господарської організації має бути обумовлене суспільною необхідністю, здійснюватися відповідно до закону з дотриманням принципу верховенства права та застосуванням заходів, які не є надто обтяжливими для його прав і свобод (абзац 4 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.07.2020 № 8-рп(і)/2020).

У позові ОСОБА_1 зазначає, що незаконно прийнятим наказом № 1915/5 від 10.06.2020 про скасування реєстраційних дій 22.10.2016 та 09.08.2019 щодо зміни найменування, адреси, складу учасників юридичної особи, відомостей про керівника юридичної особи керівника ТОВ "ФСД ГРУПП" Мін`юст фактично порушив корпоративні права позивача та втрутився в його майнові інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовано Конституцією України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, чинній на час прийняття спірного наказу) до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - це особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Частинами 1 та 2 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Пунктом 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 в редакції, чинній станом на час прийняття спірного наказу (далі - Порядок № 1128) визначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку № 1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом. За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог, так і своїй апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_2 не подавала до Мін`юсту скаргу особисто та не уповноважувала жодного представника на звернення від свого імені, у відповідача був відсутній зворотній зв`язок зі скаржницею, оскільки вона є громадянкою африканського країни Джибуті і у своїй скарзі не зазначила місця проживання або знаходження, і взагалі скаржниця не обізнана про наявність такого спору.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 34 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити, серед іншого, повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником.

Судом першої інстанції вірно встановлено та перевірено колегією суддів, що скаргу до Міністерства юстиції України подала ОСОБА_2, яка на час спірних правовідносин була учасником ТОВ "ФСД ГРУПП" (змінено найменування на ТОВ "Бубєнчікі"). У обґрунтування поданої скарги ОСОБА_2 зазначила те, що з Єдиного державного реєстру фізичних осіб, юридичних осіб-підприємців та громадських формувань вона дізналась про те, що у 2016 році придбала в ОСОБА_3 частку в статутному капіталі ТОВ "ФСД ГРУПП", а в 2019 році - продала цю частку ОСОБА_1 , проте, будь-якого відношення до вказаного товариства не мала, документів, спрямованих на набуття та відчуження частки на користь третіх осіб, вона не підписувала, також не подавала будь-яких документів на проведення реєстраційних дій щодо ТОВ "ФСД ГРУПП", не видавала довіреностей від свого імені на їх проведення, не знайома з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Крім того скаржниця зауважила, що акт приймання-передачі частки в статутному капіталі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , засвідчений приватний нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Джурук Н.В., є підробленим, оскільки вона особисто його не підписувала, дана нотаріальна дія була вчинена за відсутності перекладача, оскільки ОСОБА_2 є громадянкою Республіки Джибуті, українською мовою вільно не володіє, що вказує на те, що нотаріус не могла засвідчити даний документ. З огляду на викладене ОСОБА_2 вказала, що її персональні дані були незаконно використані сторонніми особами, тому просила Міністерство юстиції розглянути вказану скаргу, скасувати реєстраційні дії, що порушили її права (стосовно набуття частки ТОВ "ФСД-Групп", призначення її директором та продаж цієї частки ОСОБА_1 ).

Зазначена скарга була підписана ОСОБА_2 12.03.2020, скаргу було зареєстровано у Міністерстві юстиції України 19.03.2020 № С-8466. При цьому у своїй скарзі заявниця зазначила своє місце проживання: АДРЕСА_1 , та поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

На виконання вимог пункту 11 Порядку № 1128 відповідач на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України забезпечив оприлюднення інформації про дату засідання розгляду скарги про те, що 03 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції. Запрошуються скаржники/їх представники, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується та заінтересовані особи/їх представники, зокрема, для розгляду на 15 год. 30 хв. скарги ОСОБА_2 від 12.03.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.03.2020 за № С-8466 щодо ТОВ "ФСД-ГРУПП" (ідентифікаційний код юридичної особи 32560981); суб`єкт оскарження: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна; державний реєстратор Костянтинівської міської ради Кісельова Галина Анатоліївна, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за посиланням: https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannyakolegii-03-chervnya-2020-roku.

У даному випадку повідомлення заінтересованих осіб телефонограмою або засобами електронної пошти не здійснювалося, оскільки номер телефону та адреса електронної пошти таких осіб не зазначалися у скарзі, не повідомлялися заінтересованою особою та не могли бути встановлені з інших офіційних джерел.

У той же час колегією суддів встановлено, що про розгляд скарги заявниця була повідомлена листом № 5702/С-8466/19.1.3 від 17.06.2020, надісланим на її поштову адресу, що була зазначена ОСОБА_2 у скарзі (АДРЕСА_2).

Таким чином доводи скаржника про те, що ОСОБА_2 не подавала скарги до Міністерства юстиції, не була обізнана про наявність такої скарги, а у відповідача був відсутній зворотній зв`язок зі скаржницею, є недоведеними.

Також скаржник вказує, що висновок Міністерства юстиції про те, що реєстраційні дії від 22.10.2016 № 0001074, № 1001074, № 2001074, № 3001074 були проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за відсутності електронних копій документів в ЄДР, повного переліку документів, зазначених в описі до реєстраційної справи, та інших необхідних документів, є неправомірним.

Частиною 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, що діяла на час проведення оскаржуваної реєстраційної дії) встановлено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; 3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об`єднання, політичні партії; 4) документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення відповідно до статуту громадського формування про внесення змін до Єдиного державного реєстру, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське формування; 5) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів; 6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, пов`язаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи; 7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; 8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; 9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта або розподільчого балансу - у разі внесення змін, пов`язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа; 10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи; 11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування.

Частиною другою статті 25 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі та внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру.

Зміст указаної статті Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" дає підстави для висновку про те, що завдяки електронним копіям документів Комісією встановлюється, які саме документи були подані заявником для прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію, здійснюється перевірка правоздатності та дієздатності особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, оплати адміністративного збору тощо.

Разом з тим Колегією відповідача було встановлено, що в ЄДР були відсутні електронні копії документів, виготовлені шляхом сканування, та на підставі яких приватним нотаріусом Стрельченко О.В. були проведені оскаржувані реєстраційні дії від 22.10.2016 (щодо зміни керівника з ОСОБА_3 на ОСОБА_2, зміни найменування товариства на ТОВ "Торговий дім "Орієнт Плюс", зміни переліку осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства, щодо зміни розміру статутного капіталу, складу учасників та розміру їх часток, місцезнаходження товариства).

Зазначена обставина викликала у відповідача сумніви щодо того, чи взагалі приватному нотаріусу Стрельченко О.В. були подані відповідні документи для проведення зазначених реєстраційних дій.

Відповідно до частини шостої статті 25 вищевказаного Закону, пункту 3 розділу III Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, за відповідність електронних копій документів для державної реєстрації оригіналам таких документів у паперовій формі відповідає особа, яка виготовила електронні копії документів.

Відтак, відсутність електронних копій в Державному реєстрі прав свідчить про те, що вказані документи державному реєстратору заявником не надавалися, а відповідні реєстраційні дії були вчинені з порушенням порядку, визначеного законом.

Також Комісією було встановлено, що опис документів, сформований приватним нотаріусом Стрельченко О.В., не містить переліку документів відповідно до вищевказаної статті 17 Закону, що був поданий заявником для проведення відповідних реєстраційних дій № 0001074, № 1001074, № 2001074, № 3001074 від 22.10.2016.

Окремо відповідачем встановлено, що реєстраційна дія № 3001074 від 22.10.2016 щодо зміни найменування, місцезнаходження та складу учасників товариства була проведена приватним нотаріусом Стрельченко О.В. з порушенням закону.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) документ про сплату адміністративного збору;

3) один із таких відповідних документів:

а) рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;

б) рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про виключення учасника з товариства;

в) заява про вступ до товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

г) заява про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві;

е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

Згідно з приписами п. 10 ч. 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, що діяла на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії) для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, у тому числі змін до установчих документів, державному реєстратору подається, зокрема, договір, інший документ про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному капіталі юридичної особи.

Проте з матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_2 була подана нотаріусу Стрельченко О.А. для проведення реєстраційної дії № 3001074 щодо зміни керівника, найменування, складу учасників без встановленого переліку документів та за відсутності таких документів.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувані реєстраційні дії від 22.10.2016 були проведені приватним нотаріусом Стрельченко О.В. без належної перевірки та документів, поданих у визначеному законом порядку.

Водночас, за змістом п. 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в ЄДР.

З урахуванням викладеного колегія суддів констатує, що у спірних правовідносинах державний реєстратор Стрельченко О.В. повинна була зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, відповідно до пункту 3 частини першої статті 27 Закону, проте, цього не здійснила, а провела оскаржувані реєстраційні дії від 22.10.2016 № 0001074, № 1001074, № 2001074, № 3001074, які правомірно були скасовані спірним наказом відповідача.

Ще одним доводом скаржника є те, що наказ Мін`юсту виходить за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідач не вправі оцінювати дії приватного нотаріуса Стрельченко О.В.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (державний реєстратор) - це особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю) проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, відразу після вчинення посвідчувального напису на документі або підписання документа, що ним видається, крім випадків нотаріального посвідчення правочину, правовий наслідок якого пов`язується з настанням певної обставини, та інших випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані дії, вчинені приватним нотаріусом Стрельченко О.В., були проведені нею у результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, за яким вона мала здійснити державну реєстрацію, а відтак, у спірних правовідносинах вона виступає саме як державний реєстратор.

При цьому з фактичних обставин справи вбачається, що скаргу на дії приватного нотаріуса Стрельченко О.В. стосовно вчинення нею реєстраційних дій від 22.10.2016 щодо переходу частки в статутному капіталі Міністерство юстиції розглядало саме як на дії державного реєстратора у відповідності до вимог статті 34 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", надавши оцінку правомірності реєстраційних дій, проведених приватним нотаріусом Стрельченко О.В.

Отже колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника про те, що Колегія Мін`юсту не уповноважена оцінювати дії нотаріуса, який не є державним реєстратором.

Також скаржник вказує про те, що скаржниця ( ОСОБА_2 ) є засновником та директором більш ніж 30 юридичних осіб, стосовно яких відкриті кримінальні провадження за ознаками ст. 212 Кримінального кодексу України, проте, такі доводи колегією суддів залишаються поза увагою, оскільки вказані обставини не стосуються предмету заявленого позову щодо прийняття спірного наказу відповідачем та не впливає на правильність вирішення даного спору.

Щодо реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Кісельовою Г.А. № 5005819 та № 6005819 від 09.08.2019, внаслідок яких було змінено найменування, склад учасників, місцезнаходження, керівника та додаткову інформацію щодо товариства, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що перевіряючи доводи скаржниці ( ОСОБА_2 ) щодо факту проведення реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Кісельовою Г.А. № 5005819 та № 6005819 від 09.08.2019, Міністерством юстиції був зроблений запит до приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Джурук Н.В. з метою перевірки вчинення нотаріальних дій щодо засвідчення підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на акті приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "ФСД Групп" від 05.08.2019 та на рішенні загальних зборів товариства від 07.08.2019 № 07/19 про передачу даної частки ОСОБА_1 . Проте відповіді на вказаний запит відповідач не отримав.

Із матеріалів справи також вбачається, що для проведення реєстраційних дій від 09.08.2019 державному реєстратору документи надавалися особисто ОСОБА_1 , як він і вказує, після набуття корпоративних прав одноосібного учасника ТОВ "ФСД-Групп".

Проте, відповідно до частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії) у випадку зміни складу учасників (у зв`язку з відчуженням частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю) заявником є особа, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства або особа, яка передала її.

А для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР (щодо зміни редакції статуту), заявником для проведення таких дій є уповноважений представник юридичної особи.

Таким чином заявником щодо зміни складу учасників товариства могла бути особа, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства або особа, яка передала її, у той час, як для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР (щодо зміни редакції статуту) - заявником є уповноважений представник юридичної особи. І такі зміни мають бути проведені в межах окремих реєстраційних дій.

Разом з тим колегією суддів встановлено, що державний реєстратор Кісельова Г.А. провела реєстраційну дію в ЄДР щодо зміни складу учасників та редакції статуту товариства однією реєстраційною дією, на підставі документів, що згідно закону повинні подаватися різними заявниками в межах окремих реєстраційних дій.

При цьому із матеріалів реєстраційної справи вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву на зміну місцезнаходження, найменування товариства до внесення змін в реєстрі про керівника цього товариства. Тобто в даному випадку ОСОБА_1 не був уповноваженою особою на подання відповідних заяв про внесення змін.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 28 вищевказаного Закону підставою для відмови у державній реєстрації є випадок, коли документи подані особою, яка не має на це повноважень.

За таких обставин державний реєстратор Кісельова Г.А. повинна була відмовити у державній реєстрації вказаних змін з підстав, що визначені цією статтею Закону.

Отже, перевіривши вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач правомірно прийняв рішення про скасування реєстраційних дій від 09.08.2019 № 5005819, № 6005819, проведених державним реєстратором Костянтинівської міської ради Кісельовою Г.А., а доводи позивача є безпідставними.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції, що наказ № 1915/5 від 10.06.2020 був прийнятий Міністерством юстиції України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а тому підстав для його скасування немає.

Стосовно тверджень відповідача про те, що Міністерство юстиції в цій справі не є належним відповідачем, адже позовні вимоги зводяться виключно до вирішення корпоративного спору, який виник між позивачем та скаржником, колегія суддів зазначає таке.

Функцією державної реєстрації є лише офіційне підтвердження державою фактів створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в ЄДР, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених законодавством.

Визначений позивачем відповідач - Мін`юст не оспорює корпоративні права або право власності позивача чи іншої особи, а здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації і розглядає скарги на рішення, дії державних реєстраторів, подані особами, які не визнають або ж оспорюють набуття, зміну чи припинення речового або корпоративного права заявника. Подібна за змістом правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 707/477/20.

У даному спорі Міністерство юстиції України, реалізуючи функцію контролю за дотриманням законності у сфері державної реєстрації щодо корпоративних відносин, видало наказ, внаслідок чого була скасована державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка впливає на корпоративні права позивача та на право його участі в управлінні товариством.

Наказ Мін`юсту, прийнятий за результатом розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу у сфері державної реєстрації юридичних осіб, оскаржується особою, права та законні інтереси якої порушено. Якщо позивач заявив лише вимогу про скасування наказу у сфері державної реєстрації юридичних осіб як основну, Мін`юст може бути єдиним відповідачем у справі. Спори підлягають розгляду за правилами господарського судочинства як найбільш наближені до спорів, що виникають з корпоративних відносин та щодо прав в юридичній особі, які відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК відносяться до юрисдикції господарських судів. Наведений висновок зроблений у постановах Касаційного господарського суду від 24.05.2022 у cправі № 910/3100/21, від 29.06.2022 управі № 910/7451/21.

Вищенаведене свідчить про те, що Мін`юст є належним відповідачем у справі № 910/13223/24, оскільки позовні вимоги зводяться виключно до скасування наказу відповідача щодо державної реєстрації, а не вирішення корпоративного спору, що свідчить про належно обраного відповідача у спорі.

Щодо похідних вимог позивача про зобов`язання Міністра юстиції України в 20-добовий термін скасувати наказ Міністерства юстиції № 1915/5 від 10.06.2020 та анулювати скасування записів в Єдиному державному реєстрі, які були внесені на виконання цього наказу, то в цих вимогах судом правомірно відмовлено, враховуючи відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання незаконним та протиправним наказу Міністерства юстиції № 1915/5 від 10.06.2020.

Підсумовуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скаргзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/13223/24, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/13223/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/13223/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи №910/13223/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 13.03.2026.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк