ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4668/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна клінічна лікарня" (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, код 02003563) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківська обласна рада (61002, м. Харків, вул. Сумська, 64, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еспіна Плюс" (61001, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 43/2, )
про стягнення 910 524,75грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди комунального майна від 24.05.2019 № 382 Н на загальну суму 910 524,75грн, з яких: 675 449,40грн сума заборгованості з орендної плати за період з 01.10.2020 по 30.11.2025 та пеня на суму 235 075,35грн за період з 21.04.2020 по 31.08.2025. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 30.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, справу № 922/4668/25 визнано малозначною, у зв`язку з чим її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківську обласну раду. Третій особі встановлено строк на подання до суду письмових пояснень щодо позову з дня його отримання - 15 календарних днів.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом на юридичну адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною позивачем у позові та з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте, була повернута на поштову адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та її повернення із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, яка надсилалась судом з додержанням вимог процесуального закону, за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала суду, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, чого відповідачем зроблено не було.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

На адресу суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання підтримує позовні вимоги позивача, просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Будь-яких інших заяв або клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

24.05.2019 між Харківською обласною радою (орендодавець. третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еспіна Плюс" (орендар. відповідач) укладено договір оренди комунального майна № 382Н (далі - договір), відповідно до умов якого, орендодавець зобов`язався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування нежитлові приміщення 2-го поверху (кімн. № 15, 15а, 15б, 16, 16а, 16б, 18) загальною площею 89,9 кв.м, у тому числі місця спільного користування площею 23,0 кв.м, лікувального корпусу, літ. "А-2" (далі - майно, об`єкт оренди), розташованого за адресою: м. Харків, пр. Незалежності, 11, що знаходиться на балансі Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна клінічна лікарня" (далі - балансоутримувач, позивач).

За умовами п.2.1 договору відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, укладений у договорі, але не пізніше дня підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до умов п.3 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що знаходиться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та пропорцій її розподілу, затвердженої рішенням обласної ради від 01.03.2012 № 368-VI і становить за рік 197 462,00грн. Орендна плата за перший місяць оренди - травень 2019 року становить 16 619,72грн та індексу інфляції, який буде враховано при сплаті. Ставка орендної плати (тариф) становить 20% на рік.

Оренда плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2 договору).

У п.3.3 договору сторони дійшли згоди, що орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним у співвідношенні: 70% - до обласного бюджету, 30% - позивачу, як балансоутримувачу.

За умовами п.3.5 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу, у визначеному пунктом 3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Відповідав взяв на себе зобов`язання, за умовами п.5.2 договору, своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Цей договір укладено на 2 роки 11 місяців до 23.04.2022 включно (п.10.1 договору).

Відповідно до п.10.4 договору між сторонами погоджено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору протягом одного місяця після закінчення його дії, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.

24.05.2019 між орендодавцем та відповідачем складено та підписано акт приймання-передачі орендованого майна, відповідно до якого орендодавець передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 89,9 кв.м, у тому числі місця спільного користування площею 23,0 кв.м, лікувального корпусу, літ. "А-2", розташовані за адресою: м. Харків, пр. Незалежності, 11 у задовільному санітарно-технічному стані.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (далі - Указ) в Україні введено воєнний стан, який на даний час є подовженим.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Враховуючи вищенаведене, спірний договір вважається таким, що продовжений і діяв на момент звернення позивачем з даним позовом до господарського суду.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, за розрахунком позивача у відповідача за період з грудня 2019 року по 30.11.2025 утворилась заборгованість з орендної плати у сумі 675 449,40грн.

Позивачем 20.03.2024 на адресу відповідача листом № 06/1238 направлялись рахунки-фактури, акти виконаних робіт відшкодування податку на землю, акти звірки розрахунків, а також листи від 08.08.2025 № 05/3769, від 08.07.2025 № 05/3167 щодо сплати комунальних видатків.

На зазначені листи відповіді від відповідача позивачем не отримано, надіслані відповідачу документи повернуті не були.

Оскільки відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, позивач на суму основного боргу за період з 21.04.2020 по 31.08.2025, за кожен місяць окремо, здійснив відповідачу нарахування пені в розмірі 235 075,35грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено судом, за умовами п.3.3 договору відповідач взяв на себе зобов`язання орендну плату перераховувати щомісяця не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним у співвідношенні: 70% - до обласного бюджету, 30% - позивачу, як балансоутримувачу.

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений п.5.2 договору оренди.

Відповідач в порушення умов договору зобов`язання в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів не виконав, у зв`язку з чим у нього перед позивачем в період з грудня 2019 року по 30.11.2025 утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 675 449,40грн.

Частиною 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач вимоги позивача не спростував, належних та допустимих доказів, які свідчать про належне виконання своїх зобов`язань за договором щодо повного та своєчасного внесення орендних платежів не надав. В матеріалах справи такі докази також відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 235 075,35грн, нарахованої на суму заборгованості за кожний період окремо, починаючи з 21.04.2020 по 31.08.2025, суд керується наступним.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, який на момент виникнення та існування спірних правовідносин був чинним (28.08.2025 - втратив чинність), нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В силу приписів ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п.3.5 договору погоджено відповідальність відповідача, а саме: орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується до бюджету та балансоутримувачу, у визначеному пунктом 3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Як вбачається з розрахунку позивача, нарахування пені здійснено позивачем в порушення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України з перевищенням шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки сторони умовами договору не передбачили більшу тривалість періоду нарахування пені, період, за який можливо її нарахування починається з 21 числа кожного місяця здійснення орендної плати та припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд звертає увагу, що умова договору про здійснення нарахування пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватись судом як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Таким чином, здійснивши за допомогою системи "Ліга-Закон" свій розрахунок пені, судом встановлено, що пеня за період з 21.04.2020 по 31.08.2025, за кожен місяць окремо, з урахуванням положень ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, який на момент виникнення та існування спірних правовідносин був чинним, складає 58 277,14грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 176 798,21грн, суд відмовляє.

Пунктом 5 ч.1 ст.237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

За приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладає на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еспіна Плюс" (61001, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 43/2, ) на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна клінічна лікарня" (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, код 02003563) - 675 449,40грн основного боргу, 58 277,14грн пені, 11 005,90грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 176 798,21грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "02" березня 2026 р.

СуддяТ.А. Лавренюк