номер провадження справи 17/4/26
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 Справа № 908/3985/25

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/3985/25

за позовною заявою: керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118а) в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТА ЛЮКС, 51206, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Миру, буд. 59

про стягнення 166 771,69 грн

СУТЬ СПОРУ:

30.12.25 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла позовна заява за вих. від 30.12.25 № 57-102-4240-25 керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради (далі Запорізька МР) до товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТА ЛЮКС (надалі ТОВ РЕНТА ЛЮКС) про стягнення безпідставно набутих коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим № :07:073:0057 протягом періоду часу з 01.03.22 по 01.02.23 у розмірі 166 771,69 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/3985/25 між суддями від 31.12.25, вказану позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 05.01.26 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/3985/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

15.01.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшла заява за вих. від 15.01.26 № 57-101-324вих.26, в якій прокурор на виконання п. 5 ухвали суду від 05.01.26 повідомляє суд, що все листування між сторонами у справі по суті спору прокуратурою надано та інше листування окрім того, що надано до позовної заяви відсутнє.

15.01.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив за вих. від 15.01.26 на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти позову та просить суд відмовити прокурору (позивачу) в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

19.01.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшла відповідь за вих. від 19.01.26 № 57-101-396вих.-26 на відзив, в якій прокурор заперечив проти відзиву відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

21.01.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшло заперечення за вих. від 21.01.26 № 21/01 на відповідь на відзив, в яких представник відповідача просить суд відмовити прокурору в задоволені позову та закрити провадження у справі.

23.01.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду за вих. від 23.01.26, в якій представник Запорізької МР на виконання п. 5 ухвали суду від 05.01.26 повідомляє суд, що все листування між сторонами у справі по суті спору позивачем надано та інше листування окрім того, що надано до позовної заяви відсутнє.

Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 06.03.26 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 ГПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 4 ст. 167 ГПК України, заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні прокурор (позивач), ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

Судом прийнято до розгляду: відзив відповідача за вих. від 15.01.26 на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення за вих. від 21.01.26 № 21/01на відповідь на відзив.

В обґрунтування своєї правової позиції прокурор у позовній заяві за вих. від 30.12.25 № 57-102-4240-25 та у відповіді за вих. від 19.01.26 № 57-101-396вих.-26 на відзив зазначає, що територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької МР є власником земельної ділянки з кадастровим № :07:073:0057 площею 0,121 га, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна: 101. На вказаній земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1б, розташовано об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 01, а саме: будівля, автозаправочна станція будівля літ. А загальною площею 14 кв.м. (будівля літ. А, електрощитова літ. Б, паркан № 6, ємності для бензину № 1, 2, колонки № 4, 5, замощення І), власником якого є ТОВ «РЕНТА ЛЮКС». Право власності ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на вказаний об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.10.20 на підставі рішення учасника ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» ОСОБА_1 № 16/10-20 від 16.10.20 та акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» від 16.10.20. Запорізькою міською радою 10.09.21 прийнято рішення № 69/37 про надання у користування на умовах оренди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельної ділянки з кадастровим № :07:073:0057, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1б, для розташування автозаправочної станції. В подальшому, між Запорізькою МР та ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» укладено договір оренди землі № 00002 від 02.02.23, згідно якого передано в оренду земельну ділянку з кадастровим № :07:073:0057, на якій розміщена будівля ТОВ «РЕНТА ЛЮКС». Запис про укладення вказаного договору оренди землі внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.02.23. В період часу з моменту набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна (23.10.20) по 08.02.23 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» використовувало земельну ділянку з кадастровим № :07:073:0057 без достатньої правової підстави. Зазначене підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 яким задоволено позов Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької МР до ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 223 401,98 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим № 0:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній 1Б у м. Запоріжжі, за період з 23.10.20 по 28.02.22. Наведене рішення залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.24 у справі № 908/3162/23. Договір оренди земельної ділянки між Запорізькою міською радою та ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» укладено 02.02.23, в той же час, протягом періоду часу з 01.03.22 по 01.02.23, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» продовжувало користуватись земельною ділянкою з кадастровим № :07:073:0057 без достатніх правових підстав, не сплачуючи плату за користування ними. Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.25, податкова звітність з плати на землю (орендної плати/земельного податку) за користування земельною ділянкою з кадастровим № :07:073:0057 з 01.01.22 по 31.12.22 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не надавалась. Аналогічна інформація зазначена й у листі Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9441/5/08-01-04-01-02 від 14.10.25, про те, що податкова звітність з плати на землю (орендної плати/земельного податку) за користування земельною ділянкою з кадастровим № :07:073:0057 з 01.01.23 по 01.02.23 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не надавалась. Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який надавався 23.12.21, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим № :07:073:0057 становить 2 709 492,50 грн. Слід зазначити, що вказаний Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим № :07:073:0057 вже використовувався під час судового розгляду справи № 908/3162/23 у розрахунку недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» даною земельною ділянкою. На підставі вищезазначених документів та рішень Запорізької МР від 30.06.15 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.18 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витяг НГО від 23.12.21 № 1485/33-21, копія листа ГУ ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.25, Лист державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.25 № 6-28-0.22-18/71-25, Запорізькою МР здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою з кадастровим № :07:073:0057 без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди (користування) за період з 01.03.22 по 01.02.23. Відповідно до зазначених розрахунків, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою :07:073:0057 за період з 01.03.22 по 31.12.22 (10 місяців) склав 149 022,10 грн., за період з 01.01.23 по 01.02.23 (1 місяць 1 день) 17 749,59 грн., загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.22 по 01.02.23 склав 166 771,69 грн. А тому, прокурор відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, просить суд стягнути з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на користь Запорізької МР безпідставно набуті кошти, які товариство одержало у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.03.22 по 01.02.23 в сумі 166 771,69 грн.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві за вих. від 15.01.26 на позовну заяву та в запереченнях за вих. від 21.01.26 № 21/01на відповідь на відзив. Просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі та зазначивши, що:

- 09.10.23 до Господарського суду Запорізької області звернувся заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької МР про стягнення з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» доходу отриманого від безпідставно набутого майна за період з 23.10.20 по 28.02.22 у розмірі 223 401,98 грн;

- позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області були мотивовані тим, що ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» є власником об`єкта нерухомого майна по вул. Червоній, буд. 1Б у м. Запоріжжі, що розташований на земельній ділянці з кадастровим № :07:073:0057. Власником даної земельної ділянки загальною площею 0,121 га є Запорізька МР. Право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за відповідачем 23.10.20. 10.09.21 Запорізькою МР було ухвалено рішення № 69/37 про надання в користування на умовах оренди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» вказаної земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки відповідач уклав лише 02.02.23. Запис про укладення договору було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.02.23. Таким чином, у період часу з моменту набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна (23.10.20) по 08.02.23 відповідач використовував земельну ділянку без достатньої правової підстави. Враховуючи нормативну грошову оцінку землі станом на 23.12.21 у розмірі 2 709 492,50 грн, загальний розмір недоотриманих позивачем доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою за період з 23.10.20 по 28.02.22 склав 223 401,98 грн;

- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.10.23 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3162/23. Крім того, вказаною ухвалою суд зобов`язав позивача надати письмове пояснення з документальним обґрунтуванням щодо нарахування відповідачу доходу в період по 28.02.22;

- на виконання вимоги суду 24.10.23 заступником керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в рамках справи № 908/3162/23 були надані письмові пояснення, чому розрахунок недоотриманих доходів у вигляді орендної плати за користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою з кадастровим номером :07:073:0057 було здійснено до 28.02.22. Так, у вказаному поясненні заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області посилався на Закон України від 15.03.22 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким Податковий кодекс України доповнено підпунктом 69.14 такого змісту: «Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» підпункт 69.14 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції, встановлено, що за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», з 12.03.2022 по 01.01.2023 вся територія Запорізького району відносилась до території активних бойових дій.»;

- заступником керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в рамках справи № 908/3162/23 до позовної заяви були долучені: лист Запорізької міської ради про надання інформації № 11080/033-20/05 від 01.08.23, лист Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області № 57-101-0491 ВИХ-23 від 14.06.23, лист Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області № 57-101-5481 ВИХ-23 від 13.09.23. У вказаних листах мова йде про нарахування заборгованості ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:073:0057 за період з державної реєстрації об`єкта нерухомого майна до укладання договору оренди земельної ділянки та посилання на нормативно-правові акти, які слід застосувати при здійсненні такого розрахунку по 28.02.22;

- 20.11.23 Запорізька МР в рамках справи № 908/3162/23 направила до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що (дослівно): «… Детально ознайомившись з позовною заявою та з огляду на викладене вважаємо позовні вимоги, Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі позивача: Запорізької міської ради до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рента Люкс» про стягнення на користь Запорізької міської ради, доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в розмірі 223 401,98 грн. цілком обґрунтованими та доведеними, та такими, що відповідають нормам законодавства України. Позовні вимоги підтримуємо у повному обсязі. …»;

- розрахунок в рамках справи № 908/3162/23 надавався прокурором 01.08.23, тобто через 6 місяців після укладання договору оренди земельної ділянки (02.02.23);

- відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 яке повністю було підтримано постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.24, позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області було задоволено в повному обсязі. Вирішено стягнути з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна за період з 23.10.20 по 28.02.22 у розмірі 223 401,98 грн;

- при вирішенні справи № 908/3162/23 суд задовольнив вимогу позивача (прокурора), заявлену на підставі вказаного розрахунку, в повному обсязі;

- Верховний Суд у своїх постановах неодноразово посилався на принцип римського права venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці". По суті згаданий принцип римського права є вираженням equitable estoppel однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище (постанови Верховного Суду у справах № 910/19179/17, № 914/2622/16, № 914/3593/15, № 237/142/16-ц, № 911/205/18), Постанова ВС від 10.04.19 у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18).

На підставі викладеного, відповідач вважає, що Господарським судом Запорізької області у справі № 908/3162/23 вже було розглянуто позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про стягнення з відповідача на користь Запорізької МР безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим № 231010000:07:073:0057 протягом періоду часу з 01.03.22 по 01.02.23, а тому просить суд відмовити в задоволені позовних вимог та закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/3985/25 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти.

При цьому, судом враховано, що:

- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається;

- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя;

- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді;

- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.15 Запорізькою МР прийнято рішення № 7 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької МР за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564), згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.16. Рішення за № 7 було оприлюднене 14.07.15 в газеті Запорізька Січ та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

28.11.18 Запорізькою МР прийнято рішення № 26 Про встановлення розміру орендної плати (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької МР за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564), яким було затверджено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності в межах міста Запоріжжя.

Відповідно до рішення учасника ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» від 16.10.20, яке нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О., громадянка України ОСОБА_1 вирішила, у зв`язку з виробничею необхідністю збільшити статутний капітал ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» шляхом залучення додаткового внеску у вигляді вкладу у не грошовій формі, який є приватною власністю учасника ОСОБА_1 , зокрема, будівлі, автозаправочної станції будівлі, літ. А. Опис: загальна площа 14 кв.м., автозаправочна станція будівля літ. А, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий № земельної ділянки, на якій розташоване зазначене майно: 231010000:07:073:0057, площа 0,1210 га затверджена грошова оцінка не грошового вкладу на суму 41739,00 грн.

Згідно із актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» від 16.10.20, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О., учасник ОСОБА_1 передала, а ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» прийняло до статутного капіталу майновий вклад, а саме майно: будівля, автозаправочна станція, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, яка розташована за адресою: вул. Червона, буд. 1б, м. Запоріжжя, кадастровий № земельної ділянки, на якій розташоване зазначене майно: 231010000:07:073:0057, площа 0,1210 га.

Рішенням 7 сесії 8 скликання Запорізької МР від 10.09.21 № 69/37 «Про надання у користування на умовах оренди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельної ділянки по вул. Червоній, 1б для розташування автозаправної станції», вирішено надати у користування на умовах оренди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» строком на 19 років земельну ділянку з кадастровим № 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу) по вул. Червона, буд. 1б, м. Запоріжжя, для розташування автозаправної станції, в межах, раніше переданих рішенням міської ради від 29.08.07 № 77/306, за рахунок земель Запорізької міської ради.

Згідно із Витягом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за вих. від 23.12.21 № 1485/33-21, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим № 231010000:07:073:0057, становить 2 709 492,50 грн.

02.02.23 між Запорізькою МР (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛЮКС» (Орендар) укладено договір оренди землі № 00002 (Договір), відповідно до умов якого, Орендодавець, відповідно до рішення 7 сесії 8 скликання Запорізької міської ради від 10.09.21 № 69/37, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування автозаправної станції, що знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б (п. 1. Договору).

Відповідно до п. 2. Договору, земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1210 га, кадастровий № земельної ділянки: 231010000:07:073:0057 (п. 3).

Згідно із п. 5. Договору, земельна ділянка передається в оренду разом з: будівлею орендаря.

Нормативна грошова оцінка (п. 6. Договору) земельної ділянки становить 2 709 492,50 грн в цінах 2021 року.

Договір укладено до 10.09.40, на 17 років, 7 місяців, 8 днів (п. 11. Договору).

Згідно із актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 02.02.23 № 00002 без номеру та дати, Орендодавець передав земельну ділянку кадастровий № 231010000:07:073:0057, загальною площею 0,1210 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області за вих. від 21.02.23 № 1650/5/08-01-04-01-09, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» за користування земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 по 2022 рік податкова звітність з плати за землю (орендна плата/земельний податок) не надавалась.

У відповідності до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області за вих. від 02.06.23 № 4635/08-01-04-01-09, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» за земельну ділянку площею 0,1210 га з кадастровим № 231010000:07:073:0057 за 2023 рік нараховано орендну плату з юридичних осіб 221 616,68 грн, сплачено 145 337,64 грн. Станом на 01.06.23 податковий борг відсутній.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 (яке набрало законної сили 19.03.24), позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах - Запорізької міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛЮКС» про стягнення 223 401,98 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим № :07:073:0057 за період з 23.10.20 по 28.02.22 задоволено в повному обсязі. Вирішено: стягнути з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на користь Запорізької міської ради 223 401,98 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна; стягнути з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя 3 351,03 грн судового збору.

Вказаним рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 (яке набрало законної сили 19.03.24) встановлено (дослівно):

«…Згідно нотаріально посвідченого акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Рента Люкс від 16.10.2020, учасник ОСОБА_1 передала, а ТОВ Рента Люкс прийняло до статутного капіталу майновий вклад, а саме майно: будівля, автозаправочна станція, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, яка розташована за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташоване зазначене майно: 231010000:07:073:0057, площа 0,1210 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023, право власності на нерухоме майно: автозаправну станцію, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя, та складається з будівлі літ. А, електрощитової літ. Б, паркану № 6, ємностей для бензину № 1, № 2, колонок № 4, № 5, замощення І, належить Товариству з обмеженою відповідальністю Рента Люкс (відповідач). Право власності на майно в державному реєстрі зареєстровано 23.10.2020 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.2020.

Даний об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га, що знаходиться за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя. Зазначена земельна ділянка належить на праві власності Територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023.

Згідно договору № 0101/2 оренди АЗС від 01.11.2020 та акту прийому-передачі АЗС до даного договору, копії яких надано відповідачем, ТОВ Рента Люкс передано в оренду ТОВ Грос Трейдінг автозаправну станцію, що розташована за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя. Згідно п. 9.1 договору, кожна його сторінка підписується сторонами та скріплюється їх печатками.

На наданій відповідачем копії договору оренди відсутні підписи сторін та кожній його сторінці.

Рішенням 7 сесії 8 скликання Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/37 вирішено надати в користування на умовах оренди ТОВ Рента Люкс строком на 19 років земельну ділянку з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 площею 0,1210 га, що знаходиться за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя, для розташування автозаправної станції.

Листом від 19.01.2022 відповідач просив прийняти Запорізьку міську раду для погодження та підпису проєкт договору оренди земельної ділянки по вул. Червона, буд. 1Б, для розташування автозаправної станції на підставі зазначеного вище рішення ради.

У листі від 26.08.2022 вих. № 2608, адресованому Запорізькій міській раді, відповідач зазначив про не погодження та не підписання міськрадою переданого листом від 19.01.2022 договору оренди. Просив надати інформацію щодо строку укладення договору оренди земельної ділянки.

Вказаний лист отриманий Запорізькою міською радою 06.09.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

02.02.2023 між Запорізькою міською радою (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Рента Люкс (орендар, відповідач) укладений договір оренди землі № 00002, відповідно до умов якого (пункти 1, 3, 5, 11) орендодавець, відповідно до рішення 7 сесії 8 скликання Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/37, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1210 га, кадастровий номер: 231010000:07:073:0057, що знаходиться за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя, для розташування автозаправної станції. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлею орендаря. Договір укладено до 10.09.2040 року.

Відповідно п. 6 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2709492,50 грн.

Земельна ділянка була передана в оренду за даним договором згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки (без дати).

Згідно інформаційної довідки від 13.09.2023 № 346328321, 08.02.2023 проведено державну реєстрацію права оренди ТОВ Рента Люкс за договором оренди землі № 00002 від 02.02.2023, орендодавець: Запорізька міська рада.

Згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 23.12.2021 № 1485/33-21, виданого ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер: 231010000:07:073:0057, становить 2709492,50 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.02.2023 вих. № 1650/5/08-01-04-01-09, ТОВ Рента Люкс за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: 231010000:07:073:0057 по 2022 рік податкова звітність з плати за землю (орендна плата/земельний податок) не надавалась.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02.06.2023 вих. № 4635/08-01-04-01-09, ТОВ Рента Люкс за земельну ділянку площею 0,1210 га з кадастровим номером: 231010000:07:073:0057 за 2023 рік нараховано орендну плату з юридичних осіб 221616,68 грн., сплачено 145337,64 грн.; станом на 01.06.2023 податковий борг відсутній. …».

Крім того, в мотивувальній частині вказаного рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 (яке набрало законної сили 19.03.24) викладено (дослівно):

«… Як встановлено судом, земельна ділянка, кадастровий номер 231010000:07:073:0057, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1Б, належить на праві власності Територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Набувши право власності на об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, відповідач належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, та у період із 23.10.2020 по 28.02.2022 не сплачував за користування нею плату у встановленому законодавчими актами розмірі. …

… Прокурором до позовної заяви долучений розрахунок недоотриманих міською радою доходів внаслідок фактичного користування земельною ділянкою ТОВ Рента Люкс без оформлення правовстановлюючого документу. Вказаний розрахунок зроблений за період використання відповідачем земельної ділянки з 23.10.2020 року по 28.02.2022 року, виходячи з площі земельної ділянки 0,1210 га та нормативної грошової оцінки земельної ділянки 2709492,50 грн. в цінах 2021 року. У розрахунку прийнято для визначення річний розмір плати: 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки та відсоток (6%) нормативної грошової оцінки земельної ділянки для визначення річної орендної плати застосовано також у договорі оренди землі № 00002 від 02.02.2023.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 2709492,50 грн. підтверджується Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 23.12.2021 № 1485/33-21, складеним ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області.

Рішенням 59 сесії 6 скликання Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, яка підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Рішенням 34 сесії 7 скликання Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 26 установлено на території м. Запоріжжя розміри орендної плати, згідно з додатком до якого, річний розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій встановлюється в розмірі 6% від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно розрахунку позивача, розмір недоотриманих грошових коштів за 2020 рік (з 23.10.2020 по 31.12.2020) склав 31028,01 грн., за 2021 рік (з 01.01.2021 по 31.12.2021) 162569,55 грн., за 2022 рік (з 01.01.2022 по 28.02.2022) 29804,42 грн., що разом складає 223401,98 грн.

Розраховуючи розмір недоотриманого доходу по 28.02.2022 включно прийнято до уваги Закон України від 15.03.2022 № 2120-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану, яким Податковий кодекс України доповнено підпунктом 69.14 такого змісту: Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно підпункт 69.14 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції, встановлено, що за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, з 12.03.2022 по 01.01.2023 вся територія Запорізького району відносилась до території активних бойових дій.

З викладеного вбачається, що розмір недоотриманих грошових коштів розрахований позивачем у встановленому порядку відповідно до законодавства України та ухвалених Запорізькою міською радою рішень.

Таким чином, несплата відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору призвела до недоотримання позивачем належних йому грошових коштів у вигляді орендної плати в сумі 223401,09 грн.

Неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу. …».

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Листом за вих. від 10.01.25 № 09.1-03/5-25 державна служба статистики України (Держстат) повідомила державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, що індекс споживчих цін по Україні (без урахування тимчасово окупованих російською федерацією територій та частини територій, на яких ведуться (велися) бойові дії) у 2024 році (грудень до грудня попереднього року) становив 112,0 %.

Листом за вих. від 13.01.25 № 6-28-0.22-18/71-25 державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) інформує, що (дослівно):

«… Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 1996 рік - 1,703; 1997 рік - 1,059; 1998 рік - 1,006; 1999 рік - 1,127; 2000 рік - 1,182; 2001 рік - 1,02; 2005 рік - 1,035; 2007 рік - 1,028; 2008 рік - 1,152; 2009 рік - 1,059; 2010 рік - 1,0; 2011 рік - 1,0; 2012 рік - 1,0; 2013 рік - 1,0; 2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 2016 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік - 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Індексація нормативної грошової оцінки земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не здійснювалася. …».

Відповідно до листів Головного управління ДПС у Запорізькій області за вих. від 08.09.25 № 8451/5/08-01-04-01-05 та за вих. від 14.10.25 № 9441/5/08-01-04-01-02, податковий борг з плати за землю (орендна плата з юридичних осіб) по ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» () по Запорізькій міській територіальній громаді відсутній.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів рерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.09.25 № 442873632, право власності на земельну ділянку з кадастровим № 231010000:07:073:0057 площею 0,121 га належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Дата та час державної реєстрації: 14.02.20 (09:17:55).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів рерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.09.25 № 442874053 та від 16.12.25 № 456721168, право власності на нерухоме майно: автозаправочну станцію, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя, та складається з будівлі літ. А, електрощитової літ. Б, паркану № 6, ємностей для бензину № 1, № 2, колонок № 4, № 5, замощення І, належить ТОВ «РЕНТА ЛЮКС». Право власності на майно в державному реєстрі зареєстровано 23.10.20 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.20.

Прокурором до позовної заяви за вих. від 30.12.25 № 57-102-4240-25, на підставі рішень Запорізької МР № 7 від 30.06.15 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», № 26 від 28.11.18 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», додано розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» () земельною ділянкою площею 1210 кв.м., розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.03.22 по 01.02.23 на загальну суму 166 771,69 грн.

Враховуючи те, що як стверджує прокурор у своїх позовних вимогах у цій справі, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» користувалось земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 загальною площею 0,121 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б без достатньої правової підстави, прокурор звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування відповідачем Запорізькій МР безпідставно набутих (збережених) коштів у вигляді несплаченої орендної плати за землю у розмірі 166 771,69 грн у відповідності до положень ст.ст. 1212-1214 ЦК України.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Згідно із ст. 83 Земельного кодексу України (далі ЗК України), землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджується (і в ході розгляду цієї справи представниками сторін не заперечувалось), що власником земельної ділянки площею 0,121 га, з кадастровим № 231010000:07:073:0057, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1б, є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької МР (), тобто позивач у справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок комунальної власності юридичним особам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.

Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (п. ґ ч. 2 ст. 25 Закону України Про землеустрій).

За змістом ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону, замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Згідно із ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 9 ст. 791 цього Кодексу, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового №. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Законом України Про Державний земельний кадастр визначено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Так, згідно із ст. 1 Закону України Про Державний земельний кадастр, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону).

Частиною 1 ст. 11 Закону України Про Державний земельний кадастр унормовано, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Як свідчать наявні матеріали цієї господарської справи, земельна ділянка площею 0,121 га з кадастровим № 231010000:07:073:0057, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, відноситься до категорії земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, секції J підрозділ 12.11.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів рерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.09.25 № 442874053 та від 16.12.25 № 456721168, право власності на нерухоме майно: автозаправочну станцію, будівля літ. А, загальною площею 14 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Червона, буд. 1Б, м. Запоріжжя, та складається з будівлі літ. А, електрощитової літ. Б, паркану № 6, ємностей для бензину № 1, № 2, колонок № 4, № 5, замощення І, належить ТОВ «РЕНТА ЛЮКС». Право власності на майно в державному реєстрі зареєстровано 23.10.20 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.20.

Учасники в процесі розгляду цієї справи не заперечували, що нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу, розташоване саме за адресою м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б.

Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Земельним кодексом України в ст. 206 визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податок на майно складається з плати за землю.

У пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків.

Приписами п.п. 289.1, 289.2 ст. 289 ПК України унормовано, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у т.ч. право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно із пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 % їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 % та не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Положення ст.ст. 1212-1215 ЦК України визначають такий позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція.

Кондикційний позов це вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала.

Якщо тлумачити приписи ст. 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).

Вказаної думки дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12.10.21 у справі № 910/17324/19 та від 09.11.21 у справі № 905/1680/20).

За змістом норм цивільного та земельного законодавства, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у постанові від 23.04.25 у справі №629/4628/16-ц).

Із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Вказаної думки дійшов Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.22 у справі № 922/2060/20.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень ст. ст. 1212-1214 ЦК України, за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення такого спору.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду викладеній у постанові від 05.08.22 у справі № 922/2060/20.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як слідує з матеріалів цієї господарської справи, договір оренди земельної ділянки з кадастровим № 231010000:07:073:0057 площею 0,121 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, укладений лише 02.02.23.

Відповідачем не було вчасно оформлено право користування земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди та державної реєстрації права оренди.

Отже, відповідач користувався земельною ділянкою у період з 01.03.22 по 01.02.23 без достатніх правових підстав.

Суд звертає увагу, що обставини користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 площею 0,121 га без достатніх правових підстав за період з 23.10.20 по 28.02.22 були предметом дослідження Господарським судом Запорізької області у справі № 908/3162/23, рішення в якій набрало законної сили 19.03.24.

Так, зокрема, рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 (яке набрало законної сили 19.03.24), позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах - Запорізької МР до товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛЮКС» про стягнення 223 401,98 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :07:073:0057 за період з 23.10.20 по 28.02.22 задоволено в повному обсязі. Вирішено:

- стягнути з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на користь Запорізької міської ради 223 401,98 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна;

- стягнути з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя 3 351,03 грн судового збору.

У цій справі, що розглядається (а саме справі № 908/3985/25) заявлено вимоги про стягнення з відповідача доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, у виді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності протягом періоду з 01.03.22 по 01.02.23. Тобто, за період, який не був охвачений у справі № 908/3162/23.

Судом прийнято до уваги те, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

У цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у ТОВ «РЕНТА ЛЮКС», не може бути визнане як її самовільне використання. Однак, не надає права на її безоплатне використання та не є підставою для звільнення ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» від обов`язку сплачувати орендну плату власнику за користування сформованою земельною ділянкою.

Як встановлено судом, прокурором до позовної заяви за вих. від 30.12.25 № 57-102-4240-25, на підставі рішень Запорізької МР № 7 від 30.06.15 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», № 26 від 28.11.18 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», додано розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» () земельною ділянкою площею 1210 кв.м., розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.03.22 по 01.02.23 на загальну суму 166 771,69 грн.

Згідно з Витягом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за вих. від 23.12.21 № 1485/33-21, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим № 231010000:07:073:0057, становить 2 709 492,50 грн.

З приводу застосування нормативної грошової оцінки землі суд зазначає наступне.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років (ст. 18 Закону України Про оцінку землі).

За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ст. 20 Закону України Про оцінку землі).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про оцінку земель, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які містяться у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі реального часу, тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29.05.20 у справі № 922/2843/19, від 02.06.20 у справі № 922/2845/19, від 07.07.20 у справі №922/3208/19, від 07.09.20 у справі № 922/3671/19, від 28.09.20 у справі № 922/4073/19, від 02.06.21 у справі № 904/2269/19, від 09.12.21 у справі № 922/4264/20.

Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, які містять інформацію щодо предмета спору (постанова Верховного Суду від 01.03.23 справі №751/1543/19).

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку (вартість земельної ділянки), а інформація (дані), визначена у цьому витязі, є обов`язковою під час проведення розрахунку (визначення) орендної плати, суми, яку мав отримати власник земельної ділянки за звичайних умов.

Використовуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки за Витягом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за вих. від 23.12.21 № 1485/33-21, значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період з 2022 по 2023, рішення Запорізької міської ради № 7 від 30.06.15 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя та № 26 від 28.11.18 Про встановлення розміру орендної плати за землю, судом перевірено наданий прокурором розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» () земельною ділянкою площею 0,121 га, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.03.22 по 01.02.23 та визнано його правильним.

Судом прийнято до уваги ту обставину, що ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» власного контррозрахунку суду не надано та в матеріалах справи № 908/3985/25 такий розрахунок відсутній.

Заперечення відповідача у відзиві за вих. від 15.01.26 на позов, які фактично зводяться до того, що Господарським судом Запорізької області в рішенні від 23.11.23 вже надавалась оцінка про стягнення безпідставно набутих коштів за період з 01.03.22 по 01.02.23 за користування земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній, 1б у м. Запоріжжі, під час розгляду справи № 908/3162/23.

В той же час, вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.23 у справі № 908/3162/23 розглядались позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах, позивач Запорізька МР до відповідача ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» про стягнення доходу отриманого від безпідставно набутого майна в сумі 223 401,98 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній, 1б у м. Запоріжжі, за період з 23.10.20 по 28.02.22.

Отже, позовні вимоги прокурора у справі № 908/3985/25 не є тотожними позовним вимогам, які були предметом судового розгляду у справі № 908/3162/23 оскільки охоплюють інший період не виконання відповідачем ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» обов`язку про сплату коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим № 231010000:07:073:0057 під автозаправною станцією по вул. Червоній, 1б у м. Запоріжжі.

Крім того, не є обґрунтованими доводи відповідача стосовно застосування Закону України № 3050-IX Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно до спірних правовідносин.

Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.22 строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.

Законом України від 15.03.22 № 2120-IX Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану, який набрав чинності 17.03.22, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено пп. 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 01.03.22 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 11.04.23 № 3050-IX Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно, який набрав чинності 06.05.2023, внесено зміни до пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, зокрема абзац 1 вказаного пункту встановлював таке: за період з 01.01.22 до 31.12.22 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.22 до 31.12.22 - у частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Аналіз пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України свідчить про те, що тимчасово, на період з 01.03.22 по 31.12.22, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у т.ч. на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.24 у справі № 620/5747/23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.22 № 1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.22.

На підставі вищевказаної постанови наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.22 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.22 № 1668/39004.

Відповідно до вказаного Переліку, вся територія Запорізького району (код UA0070350) віднесена до території активних бойових дій з 12.03.22 по 31.12.22 (див. також постанову Верховного Суду від 25.02.25 у справі № 908/929/24).

Верховний Суд у постанові від 27.04.21 у справі № 922/2378/20, з урахуванням системного аналізу змісту п. 10.1.1 ст. 10, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, ст.ст. 40, 41, п. 265.1.3 ст. 265 ПК України, виснував: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм ПК України.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 908/1196/24 за позовом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах Запорізької МР до ПрАТ Запоріжабразив з аналогічним предметом спору (постанова від 08.07.25)

Також, при розгляді справи № 908/1301/24 за позовом заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ТОВ Вектор-Інвест про стягнення безпідставно збережених коштів (справа з подібних правовідносин) Верховний Суд у пункті 4.13 постанови від 01.07.2025 конкретизував правовий висновок, викладений у зазначеній вище постанові Верховного Суду від 27.04.21 у справі № 922/2378/20, та виснував, що положення Закону України від 11.04.23 № 3050-IX підлягають застосуванню у разі наявності правових підстав для володіння чи користування земельними ділянками, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.

Вказані висновки також містяться у постановах Верховного Суду від 11.11.25 у справі № 910/8635/24, від 02.12.25 у справі № 908/1926/24, від 09.12.25 у справі № 905/1313/24.

Враховуючи те, що відповідач користувався земельною ділянкою в період з 01.03.22 по 01.02.23 без укладення договору оренди землі та спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, є кондикційними, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не є суб`єктом, який має право на застосування пільг щодо звільнення від нарахування та сплати орендної плати за землю у спірний період, передбачених пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України.

З огляду на викладене, доводи представника відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

При цьому, позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд дійшов висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам.

Отже, враховуючи предмет та визначені прокурором підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги у відповідній частині (а саме зазначеній вище в тексті цього рішення) є доведеними, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави суд зазначає наступне.

Статтею 1311 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами ч.ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 р. № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або ін. інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно із ч. 3 даної статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави, втому числі в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи ін. суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.19 у справі № 826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.18 у справі № 806/1000/17, зазначила, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений

порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування

обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та

ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

Враховуючи ту обставину, що 23.10.20 було зареєстровано право власності ТОВ РЕНТА ЛЮКС на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 01, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, з кадастровим № 231010000:07:073:0057 Запорізька МР, як власник вказаної земельної ділянки, на якій розташований вищезазначений об`єкт нерухомого майна, та як суб`єкт, уповноважений на розпорядження цією землею, повинна була бути обізнана про її використання ТОВ РЕНТА ЛЮКС без укладення договору оренди.

Натомість, протягом розумного строку (починаючи з 01.03.22 та до часу зазначеного в тексті цього рішення) Запорізька МР жодних заходів, спрямованих на захист інтересів держави, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідним позовом, не вживала.

На виконання вимог ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, Шевченківською окружною прокуратурою м. Запоріжжя Запорізької області попередньо, перед зверненням до суду, листом за вих. від 10.09.25 № 57-101-5744ВИХ-25 повідомлено Запорізьку МР про порушення інтересів держави та необхідність звернення до суду за їх захистом та скеровано лист Головного управління ДПС у Запорізькій області за вих. від 08.09.25 № 8451/5/08-01-04-01-05 для використання інформації, наданої контролюючим органом, під час здійснення розрахунку безпідставно набутих ТОВ РЕНТА ЛЮКС коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим № 231010000:07:073:0057, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 1б, протягом періоду часу з 01.03.22 по 01.02.23.

Листом Департаменту управління активами Запорізької МР за вих. від 31.10.25 № 9374/01/01-07/10984 надано окружній прокуратурі розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ РЕНТА ЛЮКС земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 у період часу з 01.03.22 по 01.02.23.

Також, вищезазначеним листом додатково повідомлено окружну прокуратуру про те, що відповідно до інформації Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради ними не вживались заходи судово-претензійного характеру в інтересах Запорізької МР про стягнення з ТОВ РЕНТА ЛЮКС недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим № 231010000:07:073:0057 за період з 01.03.22 по 01.02.23.

Таким чином, протягом розумного строку (починаючи з 01.03.22 та до теперішнього часу), не зважаючи на повідомлення прокурора, суб`єкт владних повноважень (Запорізька МР) не здійснив заходи, спрямовані на захист інтересів держави, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Вказане свідчить, що не зважаючи на порушення інтересів держави, позивач заходів зі стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в судовому порядку самостійно не здійснив.

У п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.20 у справі № 912/2385/18 зроблено висновок, згідно з яким прокурору достатньо дотриматись порядку передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після одержання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами прокурора, що внаслідок нездійснення вказаними органами належних заходів інтереси держави залишалися незахищеними, а тому у прокурора виникло не тільки право, а й обов`язок відреагувати на їх порушення шляхом пред`явлення до суду позову у цій справі.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 04.04.19 у справі № 924/349/18, від 16.04.19 у справі № 910/3486/18 та від 26.05.20 у справі № 912/2385/19.

Таким чином, наявні підстави, передбачені ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, для звернення до суду прокурора.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області листом за вих. від 29.12.2025 № 57-101-8602ВИХ-25 повідомлено Запорізьку МР про намір звернутись до Господарського суду Запорізької області із вказаним позовом в інтересах держави.

Згідно із вимогами ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТА ЛЮКС (51206, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Миру, буд. 59, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206, ) безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 231010000:07:073:0057 у період часу з 01.03.22 по 01.02.23 в розмірі 166 771 (сто шістдесят шість тисяч сімсот сімдесят одну) грн. 69 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТА ЛЮКС (51206, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Миру, буд. 59, ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118а, , р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені в 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.03.2026.

Суддя В.Л. Корсун