УХВАЛА

06 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 907/248/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «А.М.В.-Карпати» (далі - ТОВ «А.М.В.-Карпати», скаржник)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026

у справі за позовом Фізичної особи - підприємця Дутко Євгенія Володимировича

до ТОВ «А.М.В.-Карпати»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі Буковина»

про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «А.М.В.-Карпати» 28.02.2026 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 у справі №907/248/25 скасувати повністю, ухвалити постанову, якою у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Дутко Євгенія Володимировича (далі - ФОП Дутко Є.В.) до ТОВ «А.М.В.-Карпати» про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахуванням зустрічних однорідних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 для розгляду справи №907/248/25 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді - Малашенкової Т.М., суддів Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У поданій касаційній скарзі ТОВ «А.М.В.-Карпати» з посиланням на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та частину третю статті 310 ГПК України зазначає, що:

судом апеляційної інстанції застосовано норми матеріального права (статті 601 - 602 Цивільного кодексу України) без урахування висновків Верховного Суду викладених у постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 у подібних правовідносинах щодо правової природи зарахування як одностороннього правочину та обов`язку суду встановлювати наявність реального спору саме щодо вимоги, заявленої до зарахування, станом на момент вчинення такого правочину;

відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 601 - 602 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, а саме у ситуації, коли вимога заявляється новим кредитором, який набув право вимоги за договором відступлення, і суди визнають таку вимогу спірною без встановлення реального та доведеного спору щодо конкретного зобов`язання станом на момент вчинення зарахування;

порушено норми процесуального права (статей 13, 74, 75 ГПК України), що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Скаржник у касаційній скарзі також зазначає, що судами порушено вимоги ГПК України та практику Верховного Суду щодо належного ефективного способу захисту права, оскільки, як він зазначає, позов про визнання недійсним одностороннього правочину задоволено за відсутності порушення права позивача саме таким способом та без застосування реституції та судами не враховано чинність договору відступлення права вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТАКСІ БУКОВИНА» та ТОВ «А.М.В.-Карпати», який не оспорений та є дійсним.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «А.М.В.-Карпати» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Отже, не є очевидно не прийнятною за пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та частини третьої статті 310 ГПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено: 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025» (на момент подання позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року визначений у розмірі 3 028 грн.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «А.М.В.-Карпати» просить, зокрема:

« 2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А.М.В.-Карпати» -задовольнити, постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 року та рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 року у справі №907/248/25 - скасувати повністю.

3. Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Дутко Євгенія Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «А.М.В.-Карпати» про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахуванням зустрічних однорідних вимог - відмовити в повному обсязі».

Як вбачається зі змісту судових рішень з цієї справи, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ФОП Дутко Є.В. звернувся до суду з позовом до ТОВ «А.М.В.-Карпати» про визнання недійсним з моменту вчинення одностороннього правочину про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а саме: заяви ТОВ «А.М.В.-Карпати» від 14.02.2025 на адресу ФОП Дутко Є.В. про припинення зобов`язань зарахуванням.

Господарський суд Закарпатської області рішенням від 31.07.2025 у справі №907/248/24, залишеним без змін Західним апеляційним господарським судом поставною від 27.01.2026, позов задовольнив, визнав недійсним з моменту вчинення односторонній правочин про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а саме: заяву про припинення зобов`язань зарахуванням від 14.02.2025 ТОВ «А.М.В-Карпати» на адресу ФОП Дутко Є.В.

Отже, з урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що сплата судового збору залежить від вимог скаржника та ураховуючи оскарження ТОВ «А.М.В.-Карпати» рішення місцевого суду та постанови апеляційного господарських судів повністю, а тому при поданні касаційної скарги в електронній формі через Електронний суд, ураховуючи вимогу немайнового характеру, скаржник мав сплати судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8, у сумі 4 844,80 грн (3 028 грн вимоги немайнового характеру х 200% х 0,8).

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. Відповідний доказ не зазначено скаржником й у додатках касаційної скарги.

Враховуючи викладене вище, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн, який має бути перерахований за актуальними реквізитами, щодо сплати судового збору за подачу касаційної скарги до Верховного Суду на час вчинення такої дії.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Перевіривши дотримання строку подання касаційної скарги на відповідність вимогам статті 288 ГПК України, Верховний Суд встановив таке.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення; строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржену постанову Західного апеляційного господарського суду у справі №907/248/25 прийнято 27.07.2025, та відповідно до пункту 4 її резолютивної частини вона набирає законної сили з дня її ухвалення, а, отже, останній день оскарження постанови за приписами частини першої статті 288 ГПК України, припадає на 16.01.2026.

Водночас, касаційна скарга, як зазначено вище, подана до Верховного Суду - 28.02.2026 через Електронний суд.

Верховний Суд констатує, що з огляду на приписи частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга ТОВ «А.М.В.-Карпати» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 у справі №907/248/25 подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження.

Скаржник у мотивувальній частині касаційної скарги зазначив, що Західним апеляційним господарським судом у справі №907/248/25 прийнято постанову від 27.01.2026. Повний текст постанови отримано в Єдиній судова інформаційно-комунікаційній системі - 09.02.2026, на підтвердження чого скаржник надає карту руху документа, а відтак, скаржник вважає, що касаційна скарга на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 у справі №907/248/25 подана в строк, визначений статтею 288 ГПК України.

Верховний Суд виходить з того, що сама по собі вказівка на дату ухвалення та/чи отримання повного тексту судового рішення та цитати норм права не може вважатись ні клопотанням про поновлення строку, ані бути доказом отримання рішення.

Суд виходить з того, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (приписи статті 119 ГПК України).

Нормами ГПК не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження; учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

А наразі скаржник прохання про поновлення не висловлює та не порушує питання про поновлення цього строку, про що свідчить як відсутність у касаційній скарзі такого прохання так і відсутність окремо оформленного з даного питання клопотання.

Верховний Суд констатує, що з огляду на приписи частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга ТОВ «А.М.В.-Карпати» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 у справі №907/248/25 подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження без клопотання про його поновлення.

Верховний Суд звертає увагу, що скаржник звернувся з касаційною скаргою 28.02.2026, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 288 ГПК, та також без клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, ураховуючи приписи частини другої статті 288 ГПК України.

Отже, в силу приписів статей 119, 288 ГПК України учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Отже, Суд констатує, що з огляду на приписи частин першої, другої статті 288 ГПК України касаційна скарга ТОВ «А.М.В.-Карпати» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 у справі №907/248/25 подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження без клопотання про його поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Таким чином, Суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для поновлення строку і наданням доказів, що підтверджують дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду та/або наведенням причин, що зумовили невчасне звернення до Суду з касаційною скаргою.

Наслідком не усунення цього недоліку є відмова у відкритті касаційного провадження.

З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «А.М.В.-Карпати» підлягає залишенню без руху на підставі частин другої, третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання:

оформлення та подання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 у справі №907/248/25 з наведенням підстав для поновлення строку передбачених статтею 288 ГПК України та надання доказів, що зумовили його пропуск;

документа на підтвердження сплати судового збору за касаційну скаргу, ураховуючи немайновий характер вимог, у сумі 4 844,80 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом (Касаційним господарським судом), які розміщені на сайті «Судова влада України» та є актуальними на час вчинення дії.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншому учаснику справи, ураховуючи приписи статей 6, 42, 291 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідки або повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Керуючись статтями 119, 123, 174, 234, 235, 288, 290, 291, 292 ГПК України, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А.М.В.-Карпати» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 у справі №907/248/25 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «А.М.В.-Карпати» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через Електронний суд або поштою на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «А.М.В.-Карпати», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова