УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

16.03.2026справа №910/347/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали справи № 910/347/26

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (пл. Івана Франка, буд. 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанум» (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 41, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 37819870)

про стягнення 79 816,37 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанум» (далі - Товариство): 42 061,08 грн заборгованості, що утворилася в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору на постачання теплової енергії від 16.01.2016 №1010025-01 (далі - Договір); 28 811,84 грн втрат від інфляції та 8 943,45 грн 3% річних, а всього 79 816,37 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 16.01.2016 Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (енергопостачальна організація) і Товариством (абонент) було укладено Договір, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених Договором; позивач зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до Договору;

- 11.10.2018 Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - кредитор, постачальник) і Підприємством (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 (далі - Договір цесії), відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (в подальшому перейменовано у Акціонерне товариство «К.Енерго») відступило, а Підприємство набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії;

- Товариство, порушуючи умови Договору, вчасно не вносило плату за отриману теплову енергію, в зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 42 061,08 грн за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року;

- за прострочення виконання зобов`язань за Договором позивачем нараховано 28 811,84 грн втрат від інфляції та 8 943,45 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 02.02.2026 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- дійсно 16.01.2016 Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Товариством було укладено Договір, за умовами якого енергопостачальна організація зобов`язувалася постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону за адресою м. Київ, вул. Межова, буд. 18, загальною площею 255,40 кв.м, а абонент зобов`язувався виконувати умови і порядок оплати в обсязі та в терміни, передбачені додатками та Договором;

- на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором відповідач у повному обсязі здійснював оплату за спожиту теплову енергію;

- 28.09.2017 Товариством (продавець) і громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (покупці) було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстрований в реєстрі за №1376, на підставі якого продавець передав у власність покупцям, а покупці прийняли у власність, у рівних частинах кожний, нежилі приміщення з №1 по №14, вітрини (групи приміщень №65; в літ. А), загальною площею 255,40 кв.м, які розташовані за адресою: вул. Межова, буд. 18;

- також, 28.09.2017 на підставі акта приймання-передачі нежилих приміщень продавець передав, а покупці прийняли у рівних частинах кожний, об`єкт нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення з №1 по №14, вітрини (групи приміщень №65; в літ. А), загальною площею 255,40 кв.м, які розташовані за адресою: вул. Межова, буд. 18, м. Київ;

- відтак, у зв`язку з укладенням вказаного договору купівлі-продажу Товариство з 28.09.2017 не є власником нежилих приміщень з №1 по №14, вітрини (групи приміщень №65; в літ. А), загальною площею 255,40 кв.м, не використовує теплову енергію, не є споживачем теплової енергії у розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, та відповідно не має жодних зобов`язань з оплати теплової енергії, яка постачається до будинку за адресою: вул. Межова, буд. 18, м. Київ.

Позивач 19.02.2026 подав суду письмові пояснення щодо викладених відповідачем у відзиві обставин, в яких вказав, що Товариство в порушення умов пункту 9.4 Договору не повідомило постачальника теплової енергії про зміну власника нежилих приміщень, що відповідно стало підставою для подання позову до неналежних відповідачів.

Крім того, позивач 19.02.2026 подав суду клопотання про заміну первісного відповідача належними відповідача та заяву про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою і четвертою статті 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною першою статті 45 ГПК України передбачено, що Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, позовні вимоги мотивовані, наявністю заборгованості з оплати отриманої теплової енергії за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року за адресою: вул. Межова, буд. 18, м. Київ, нежилі приміщення, власником яких було Товариство.

Проте 28.09.2017 відповідачем (продавець) і громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (покупці) було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстрований в реєстрі за №1376, на підставі якого Товариство передало у власність покупцям, а покупці прийняли у власність, у рівних частинах кожний, нежилі приміщення з №1 по №14, вітрини (групи приміщень №65; в літ. А), загальною площею 255,40 кв.м, які розташовані за адресою: вул. Межова, буд. 18 . Крім того, 28.09.2017 на підставі акта приймання-передачі нежилих приміщень відповідач передав, а покупці прийняли у рівних частинах кожний, об`єкт нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення з №1 по №14, вітрини (групи приміщень №65; в літ. А), загальною площею 255,40 кв.м, які розташовані за адресою: вул. Межова, буд. 18, м. Київ .

З огляду на наведене Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як фізичних осіб потрібно залучити до участі у даній справі як інших відповідачів.

У свою чергу, згідно з приписами статей 4, 20, 45 ГПК України господарський суд не має повноважень, необхідних для розгляду по суті даної справи за участю фізичних осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в загальному суді (враховуючи необхідність залучення до участі у справі фізичних осіб ОСОБА_1 і ОСОБА_2), а тому даний спір не підвідомчий господарським судам України, відтак, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

Що ж до заяви Підприємства про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Подільського районного суду міста Києва, то частиною другою статті 231 ГПК України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Тобто за наведеними положеннями ГПК України повноваженнями постановити ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, наділені виключно суди апеляційної та касаційної інстанції. Суд першої інстанції такими повноваженнями не наділений, крім роз`яснення позивачеві до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відтак заява Підприємства про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Подільського районного суду міста Києва задоволенню не підлягає.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що позивачем не подано суду відповідного клопотання, то у суду відсутні передбачені чинним законодавством України підстави для повернення судового збору.

Керуючись статтями 231, 234 і 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №910/347/26 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (пл. Івана Франка, буд. 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанум» (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 41, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 37819870) про стягнення 79 816,37 грн.

Ухвала набрала законної сили 16.03.2026 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко