РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2026Справа № 910/15047/25
за позовом Львівського комунального підприємства «Львівсвітло»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Сталь»

про стягнення пені 13 302,54 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Львівське комунальне підприємство «Львівсвітло» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Сталь» про стягнення пені 13 302,54 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Континент-Сталь» не здійснило поставку товару до 24.10.2025 за договором № 0917 від 14.10.2025, через що з відповідача підлягає стягненню пеня за п. 7.2 договору в сумі 13 302,54 грн за період прострочення з 25.10.2025 по 31.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивач та відповідач мають зареєстрований «Електронний кабінет» в підсистемі «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням зазначеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 про відкриття провадження надіслана до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку електронного листа, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що документ в електронному вигляді" ст. 176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін) по справі №910/15047/25 (суддя Зеленіна Н.І.) було надіслано позивачу та відповідачу до електронного кабінету. Дата отримання судом інформації про доставку документа в кабінет ЕС сторін: 04.12.2025.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, у відповідності до приписів статті 242 Господарського процесуального кодексу України, позивачу та відповідачу було вручено ухвалу суду про відкриття провадження у справі - 04.12.2025.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2025 року між ЛКП «Львівсвітло» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Континент-Сталь» було укладено Договір поставки від 14.10.2025 № 0917.

Згідно із п. 1.1. Договору відповідач зобов`язується в порядку і на умовах договору поставити та передати у власність Кутик сталевий г/к 40x40x4 09Г2С ДК 021:2015 (CPV) : 44330000-2 Будівельні прути, стрижні, дроти та профілі, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах визначених Договором.

Відповідно до п.3.2. ціна Договору складає: 443418,00 грн. 00 коп., без ПДВ. Розрахунок здійснюється замовником лише за фактично отриманий товар на підставі пред`явлених постачальником видаткових накладних (п.4.1 договору). Замовник здійснює оплату за договором шляхом перерахування коштів за фактично отриманий товар на розрахунковий рахунок постачальника впродовж 30 (десяти) календарних днів від дати приймання товару та підписання замовником відповідної видаткової накладної на товар на підставі виставленого постачальником рахунку (п.4.1 договору).

Згідно із п. 5.1 договору постачання товару здійснюється до 24.10.2025. Місце поставки товару: м. Львів, вул. Лінкольна, 8 (п.5.2 договору).

У порушення п. 5.1. умов договору, відповідач товар не поставив.

Пунктом 7.2 договору визначено, що за не поставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, або порушення строку заміни неякісного товару на якісний постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5 % від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки а за прострочення понад десять днів стягується штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару.

03.11.2025 ЛКП «Львівсвітло» надіслало на адресу відповідача претензію, яка задоволена не була, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення пені за період з 25.10.2025 по 31.10.2025 у сумі 13302,54 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд зазначає наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Суд встановив, що зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору поставки ЗЦП від 14.10.2025 № 0917.

Частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

При цьому, ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Суд констатує, що відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором, був обізнаний із визначеними строками поставки товару, а також погодився з відповідальністю за їх порушення, передбаченою умовами договору.

Як встановлено судом, згідно п. 5.1 договору постачання товару здійснюється до 24.10.2025. Місце поставки товару: м. Львів, вул. Лінкольна, 8 (п.5.2 договору).

Враховуючи, що договір поставки ЗЦП від 14.10.2025 № 0917 підписаний сторонами, то з врахуванням п.5.1 Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання поставити обумовлений товар у строк до 24.10.2025 включно.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання щодо поставки товару у строк до 24.10.2025, суд дійшов висновку, що має місце прострочення виконання зобов`язання, яке згідно з пунктом 7.2 договору є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У п.7.2 Договору сторони погодили, що за не поставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, або порушення строку заміни неякісного товару на якісний постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5 % від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки а за прострочення понад десять днів стягується штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару.

У зв`язку з порушенням терміну постачання товару позивач здійснив розрахунок пені в розмірі 0,5% від вартості непоставленого товару (443 418 грн) за період з 25.10.2025 по 31.10.2025 за кожен день прострочення поставки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перевіривши обґрунтованість розрахунку пені, суд вважає його правильним та такими, що відповідає умовам договору. Відтак, вимоги про стягнення 13 302,54 грн пені підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи і досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00грн.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі-застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням наведених положень та висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, при зверненні до господарського суду через систему "Електронний суд" до встановленої законом ставки судового збору має бути застосований понижуючий коефіцієнт, передбачений частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Позов поданий через систему Електронний суд".

Отже, враховуючи ціну позову - 13 302,54 грн, розмір судового збору за звернення з даним позовом до суду мав бути сплачений у сумі 2422,40 грн (1,5 відсотка від ціни позову х 0,8 коефіцієнт).

Керуючись статтями 129, 231, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Львівсвітло» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент - Сталь» (03028, Україна, місто Київ, проспект Науки, будинок 42/1, 10, офіс 17, ) на користь Львівського комунального підприємства «Львівсвітло» (вул. Лінкольна, 8, м. Львів, 79051, ) пеню у сумі 13 302,54 грн., 2 422,40 грн витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна