ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 березня 2026 року Справа № 903/9/25

за позовом Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Заболоттівської селищної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут»

про визнання недійсними договору та стягнення 181 184,58 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Франчук Н.Я. Представники сторін:

від прокуратури: Скучинський Л.Є., прокурор

від відповідача: Мірчук В.В.

встановив: Ковельська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Заболоттівської селищної ради звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» та просить суд:

1) визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 25.03.2021, №3 від 31.05.2021, №4 від 12.07.2021, №5 від 31.08.2021, №6 від 25.10.2021, №7 від 02.11.2021, №8 від 17.11.2021, №9 від 25.11.2021, №10 від 26.11.2021, №11 від 20.12.2021, №12 від 21.12.2021 укладені до Договору № 23-21/261 від 12.01.2021.

2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» на користь Заболоттівської селищної ради кошти у розмірі 181 181,58 грн.

24.01.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому вказує, що укладаючи додаткові угоди, сторони не виходили за рамки 10 % збільшення ціни за одиницю товару, загальна сума договору не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено з замовником

28.01.2025 на адресу суду від керівника Ковельської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій просить суд заявлені позовні вимоги задоволити повністю.

Ухвалою суду від 01.04.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» про зупинення провадження у справі №903/9/25 - задоволено.Зупинено провадження у справі №903/9/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи за №920/19/24.

30.12.2025 на адресу суду від керівника Ковельської окружної прокуратури надійшла заява про поновлення провадження у справі №903/9/25 у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою суду від 30.12.2025 поновлено провадження по справі № 903/9/25 та призначено до розгляду по суті на 20 січня 2026 року на 12:50 год.

Ухвалою від 20.01.2026 розгляд справи по суті відкладено на 19.02.2026 о 11 год 50 хв.

В судовому засіданні 19.02.2026 представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.02.2026 просив в задоволені позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково просить суд у випадку задоволення позовних вимог зменшити суму, яка заявлена до стягнення з ТзОВ "Волиньелектрозбут" до 146 782,49 грн.

В судовому засіданні 19.02.2026 оголошено перерву на стадії прийняття рішення до 05.03.2026 до 15:50 год.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,-

встановив:

на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» Заболоттівською селищною радою оприлюднено оголошення № UA-2020-12-29-008327-а від 29.12.2020 про проведення переговорної процедури на закупівлю електричної енергії (ДК 021:2015:09000000-3), зокрема, 355 000 кВт/год з терміном поставки товарів до 31.12.2021 з очікуваною вартістю закупівлі 1 118 250 гривень.

За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ»

12.01.2021 між Заболоттівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ» укладено договір № 23-21/261 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 2.2 Договору кількість (обсяг) електричної енергії, яка постачається за цим договором, визначено у Додатку 1 та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Згідно з Додатком 1 постачальник зобов`язується передати покупцю електричну енергію в кількості - 355 000 кВт.

Ціна за одиницю товару визначена у специфікації, що є невідємною частиною договору та становить 2,3 грн/кВт год з ПДВ, ціна електричної енергії як товару без ПДВ становить 1,622737 грн.

Згідно п. 5.1. договору загальна сума цього договору становить 1 118 250 грн., з ПДВ.

В подальшому між Заболоттівською селищною радою та ТзОВ «Волиньелектрозбут» було укладено додаткові угоди за якими ціна за одиницю товару була збільшена, а саме:

- додатковою угодою №1 від 14.01.2021 у зв`язку з допущенням арифметичної помилки при обрахуванні ціни за одиницю товару ціну за одиницю електроенергії змінено дані в специфікації до Договору і встановлено ціну за одиницю товару - 3,15 грн/кВт* год з ПДВ, ціна електричної енергії як товару (без ПДВ) 1,31104 грн/кВт* год.;

- додатковою угодою №2 від 25.03.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.03.2021 збільшено з 3,15 грн/кВт/год до 3,307168 грн/кВт/год (на 4,99 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 1,442013 грн/кВт/год (на 9,99 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №3 від 31.05.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.05.2021 збільшено з 3,307168 грн/кВт/год до 3,391093 грн/кВт/год (на 0,62 % або на 7,65% від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 1,511951 грн/ кВт/год (на 5,33 % або на 15,3% від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №4 від 12.07.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.07.2021 збільшено з 3,391093 грн/кВт/год до 3,572346 грн/кВт/год (на 5,75 % або на 13,4 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 1,662995 грн/ кВт/год (на 11,52 % або на 26,85 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №5 від 31.08.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.09.2021 збільшено з 3,572346 грн/кВт/год до 3,772522 грн/кВт/год (на 6,35 % або на 19,76 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 1,829128 грн/кВт/год (на 12,67 % або на 39,52 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №6 від 25.10.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.10.2021 збільшено з 3,772522 грн/кВт/год до 3,991798 грн/кВт/год (на 6,96 % або на 26,72 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної 13,94 % або на 53,46 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №7 від 02.11.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 11.10.2021 збільшено з 3,991798 грн/кВт/год до 4,23298 грн/кВт/год (на 7,65 % або на 34,38 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 2,212843 грн/ кВт/год (на 15,33 % або на 68,79 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №8 від 17.11.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.11.2021 збільшено з 4,23298 грн/кВт/год до 4,498255 грн/кВт/год (на 8,42 % або на 42,8 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 2,433906 грн/ кВт/год (на 16,86 % або на 85,65 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №9 від 25.11.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 11.11.2021 збільшено з 4,49855 грн/кВт/год до 4,790032 грн/кВт/год (на 9,26 % або на 52,06 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 2,677053 грн/ кВт/год (на 18,55 % або на 104,19 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №10 від 26.11.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 12.11.2021 збільшено з 4,790032 грн/кВт/год до 5,110957 грн/кВт/год (на 10,19 % або на 62,25 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 2,944491 грн/ кВт/год (на 20,39 % або на 124,59 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №11 від 20.12.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.12.2021 збільшено з 5,110957 грн/кВт/год до 5,463943 грн/кВт/год (на 11,2 % або на 73,46 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 3,238646 грн/ кВт/год (на 22,44 % або на 147 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021);

- додатковою угодою №12 від .12.2021 - ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 06.12.2021 збільшено з 5,463943 грн/кВт/год до 5,852192 грн/кВт/год (на 12,33 % або на 85,78 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021), при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) збільшено до 3,562187 грн/ кВт/год (на 24,68 % або на 171,7 % від ціни обумовленої у Договорі, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 14.01.2021).

З наведеного вбачається, що до Договору № 23-21/261 у період його виконання разів вносились зміни щодо вартості одиниці електричної енергії в бік збільшення.

ТзОВ «Волиньелектрозбут» у 2021 році поставив Заболоттівській селищній раді 297 481 кВт електричної енергії на загальну суму 1 118250 грн, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії (а.с. 77-100).

Враховуючи вище викладене, прокурор доводить, що у додаткових угодах № 2 від 25.03.2021, №3 від 31.05.2021, №4 від 12.07.2021, №5 від 31.08.2021, №6 від 25.10.2021, №7 від 02.11.2021, №8 від 17.11.2021, №9 від 25.11.2021, №10 від 26.11.2021, №11 від 20.12.2021, №12 від 21.12.2021 укладені до Договору № 23-21/261 від 12.01.2021 встановлено, що вони укладені з порушенням порядку, який встановлено п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме сторонами, за відсутності визначених законом умов, збільшено вартість одиниці предмету закупівлі, що призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів, у зв`язку з чим останній звернувся з позовом до суду.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом № 922-VIII (Закон України Про публічні закупівлі).

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону № 922-VIII відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону № 922-VIII, частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм зокрема, Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, зазначив, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Сторона договору при здійсненні державних закупівель розпоряджається не власними коштами, а коштами держави, коштами платників податків.

При цьому, право сторін договору на внесення змін до нього не може відбуватися з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, відповідно, свобода договору не може превалювати над дотримання вимог закону (постанова Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №927/56/23).

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/ або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Отже, у відповідності до приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону).

Постановою Уряду від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі-Особливості).

Згідно з пунктом 1 Особливостей вони встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, тобто регулюють здійснення публічних закупівель у визначений період.

Відповідно до п. 3 Особливостей, замовники що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону України Про публічні закупівлі, проводять закупівлі з урахуванням цих особливостей та з дотриманням принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом.

Згідно пункту 10 Особливостей, замовники, у тому числі централізовані закупівельні організації, здійснюють закупівлі товарів і послуг (крім послуг з поточного ремонту, предмет закупівлі яких визначається відповідно до пункту 3 розділу II Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.04.2020 №708 (послуги з поточного ремонту), вартість яких становить або перевищує 100 тис. гривень, послуг з поточного ремонту, вартість яких становить або перевищує 200 тис. гривень, робіт, вартість яких становить або перевищує 1,5 млн. гривень, шляхом застосування відкритих торгів у порядку, визначеному цими особливостями, та/або шляхом використання електронного каталогу для закупівлі товару відповідно до порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2020 №822 Про затвердження Порядку формування та використання електронного каталогу, з урахуванням положень, визначених цими особливостями.

Пунктом 17 Особливостей передбачено, що договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім частин другої - п`ятої, сьомої - дев`ятої статті 41 Закону та цих особливостей.

Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Відповідно до підп. 7 п. 19 Особливостей, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку на добу наперед, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Отже, наведені вище положення підпункту 2 пункту 19 Особливостей кореспондуються із приписами пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі на що звертає увагу Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.08.2024 по справі №440/11406/24.

Висновки щодо необхідності дотримання вимоги про збільшення ціни товару не більше ніж на 10 відсотків у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.

Касаційний господарський суд, надаючи відповідну оцінку підпунктам 2, 7 пункту 19 Особливостей, у постанові від 28.08.2024 у справі №918/1313/23 зазначив, про те що постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; їх зміст (підп. 2 та підп. 7 п. 19 Особливостей) лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) одна у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи наведені норми ЦК України, ЗУ Про публічні закупівлі та Особливостей, вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Крім того, суд звертає увагу, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (п.п. 88-90 указаної постанови) викладено правовий висновок про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, зокрема про те, що:

88. Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається;

89. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах;

90. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Суд зауважує, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22).

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Аналогічний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 від 21.11.2025.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договору (додаткової угоди) і до внесення відповідних змін до нього. Тобто збільшення ціни такого товару на ринку повинно відбутись після укладання договору, має бути достатнє обґрунтування про наявність коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати першої зміни ціни додатковою угодою до Договору, а в разі наступних змін між черговими такими змінами на підставі додаткових угод.

Виключно зміна регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару (постанова Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/401/23).

Відповідно до п. 13.2 Договору, умови цього договору можуть бути змінені за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України, шляхом укладання сторонами додаткової угоди до цього договору. Істотні умови цього Договору можуть змінюватися у випадках передбачених частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно умов договору №23-21/261 від 12.01.2021 та відповідно до додаткової угоди №1 від 14.01.2021 ціна за 1 кВт/год становить та не може перевищувати 3,15 грн. за 1 кВт/год. (з врахуванням ПДВ).

Водночас, до договору про постачання електричної енергії споживачу №23-21/261 від 12.01.2021 між сторонами було укладено додаткові угоди щодо зміни, у зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію на ринку електричної енергії, вартості електроенергії в бік її збільшення, а саме до 5,852192 грн.за 1 кВт.год електричної енергії, що становить на 85,78% % більше від початкової ціни, яка була узгоджена між сторонами у договорі №23-21/261 від 12.01.2021 та додатковій угоді №1 від 14.01.2021.

На підтвердження наявності підстав для укладення додаткових угод, якими збільшено договірну ціну на електроенергію, ТОВ «Волиньелектрозбут» надано інформації із сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» або цінові довідки Харківської торгово- промислової палати, у яких наведено відомості з офіційного сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» про середньозважені ціни купівлі-продажу на РДН та ВДР з березня по грудень 2021

Водночас, у наданих ТзОВ «Волиньелектрозбут» документах лише констатовано факт стрімкого зростання ціни на електроенергію, при цьому, жодним чином не проаналізовано та не наведено дані роботи «ринку на добу наперед» та «внутрішньодобового ринку» станом на дату укладення первісного договору та кожної із укладених додаткових угод.

В абзаці 2 частини 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Суд зауважує, що Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених частиною 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові №922/2321/22 від 24.01.2024 дійшла висновку, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Крім того, спірними додатковими угодами визначено застосування внесених змін до договірних правовідносин, які виникли до їх укладення.

Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №927/1058/21 викладена правова позиція суду, на підставі якої вже сформована усталена практика, яка підлягає врахуванню при розгляді й даної справи, а саме, що положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного за результатами проведення закупівлі за державні кошти та містить обмеження щодо заборони збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10% незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

За таких обставин вказані дії призвели до повного нівелювання результатів відкритих торгів. Таким чином держава втратила можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, але електроенергію по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити так і не змогла, натомість змушена була оплачувати електричну енергію за ціною значно вищою, аніж встановлена договором, укладеним внаслідок відкритих торгів.

Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації, тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 25.03.2021, №3 від 31.05.2021, №4 від 12.07.2021, №5 від 31.08.2021, №6 від 25.10.2021, №7 від 02.11.2021, №8 від 17.11.2021, №9 від 25.11.2021, №10 від 26.11.2021, №11 від 20.12.2021, №12 від 21.12.2021 укладені до договору про постачання електричної енергії, який укладений між Заболоттівською селищною радою № 23-21/261 від 12.01.2021 та Товариством з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ щодо збільшення ціни за одиницю товару підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 632, ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, підп. 2 п. 19 Особливостей, оскільки останні мали наслідок безпідставного збільшення ціни за одиницю товару із 3,15 грн. за 1 кВт/год. (з врахуванням ПДВ) до 5,852192 грн. за 1 кВт/год електричної енергії, а відтак дана позовна вимога підставна та підлягає до задоволення.

Оскільки, вищевказані додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, то розрахунок за товар (електрична енергія) повинен здійснюватися за ціною вказаною в додатковій угоді №1 від 14.01.2021, а саме вартість 1 кВт енергії становить 3,15 грн.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

За результатами укладених додаткових угод № 2 від 25.03.2021, №3 від 31.05.2021, №4 від 12.07.2021, №5 від 31.08.2021, №6 від 25.10.2021, №7 від 02.11.2021, №8 від 17.11.2021, №9 від 25.11.2021, №10 від 26.11.2021, №11 від 20.12.2021, №12 від 21.12.2021 до договору № 23-21/261 від 12.01.2021, якими збільшено договірну ціну, безпідставно отримало бюджетних коштів в сумі 181 104,58 грн.

Отже, грошові кошти в сумі 181 104,58 грн. є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а відтак останній зобов`язаний їх повернути Заболоттівській селищній раді у відповідності до приписів ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 1212 ЦК України, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

Прямий інтерес держави полягає у неухильному дотриманні учасниками процедури закупівлі та замовником встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» вимог.

Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі № 912/989/18.

У постанові від 23.09.2021 у справі № 910/11608/20 Верховний Суд вказав на ту обставину, що закупівля проводиться не лише для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі, але й для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах.

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України).

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які належать до їхньої компетенції, а також у захисті прав та свобод інтересів місцевого значення, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави території та реалізуються у визначеному законом порядку належить до їх відання.

Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства регулюються Бюджетним кодексом України.

Пунктами 6, 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України серед принципів, на яких ґрунтується бюджетна система, визначено принципи цільового та ефективного використання бюджетних коштів, дотримання яких забезпечується використанням бюджетних коштів тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, задля досягнення якісного запланованого результату при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів.

Пунктом 24 частини першої статті 116 БК України порушенням бюджетного законодавства визнається нецільове використання бюджетних коштів учасником бюджетного процесу.

Встановлення законності, достовірності, економічної ефективності діяльності учасників бюджетного процесу є завданням бюджетного контролю, що здійснюється як спеціальними органами державного фінансового контролю відповідно до Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», так і учасниками бюджетного процесу в межах компетенції.

Учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами) (ч. З ст. 19 БК України).

Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю від 12.01.2021, джерелом фінансування вказаної закупівлі є місцевий бюджет.

Заболоттівська селищна рада здійснює закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти у розумінні п. 3 ч.1ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі"

Ковельською окружною прокуратурою повідомлено позивача про прийняття рішення стосовно представництва інтересів держави шляхом предявлення позову.

У даному випадку укладення спірних додаткових угод до договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному об`ємі.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору, слід покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати недійсними додаткову угоду № 2 від 25.03.2021, додаткову угоду №3 від 31.05.2021, додаткову угоду №4 від 12.07.2021, додаткову угоду №5 від 31.08.2021, додаткову угоду №6 від 25.10.2021, додаткову угоду №7 від 02.11.2021, додаткову угоду №8 від 17.11.2021, додаткову угоду №9 від 25.11.2021, додаткову угоду №10 від 26.11.2021, додаткову угоду №11 від 20.12.2021, додаткову угоду №12 від 21.12.2021 укладені до договору про постачання електричної енергі укладені між Заболоттівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ» до договору № 23-21/261 від 12.01.2021 (процедура закупівлі UA-2020-12-29-008327-а ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ (43026, місто Луцьк, вулиця Яремчука Назарія, будинок 14а, ) на користь Заболоттівської селищної ради (44142, Волинська обл., Ковельський район, смт. Заболоття, ) кошти в сумі 181 104,58 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ (43026, місто Луцьк, вулиця Яремчука Назарія, будинок 14а, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 15, ) 29 067,80 грн. - витрат по сплаті судового збору.

5. В частині стягнення 80 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

19.03.2026

Суддя Микола ШУМ