УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

10.03.2026Справа № 910/10961/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Коткова О.В., розглянувши

подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднані зернові технології - Південь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Прометей"

про стягнення грошових коштів

без виклику учасників провадження

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара (далі - приватний виконавець) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - громадянина України ОСОБА_1 (керівника ТОВ "Концерн Прометей") (далі - ОСОБА_1.) за ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Подання обґрунтоване тим, що у приватного виконавця на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите за наказом Господарського суду міста Києва № 910/10961/23 від 25.10.2023 щодо стягнення з ТОВ "Концерн Прометей" на користь ТОВ "Об`єднані зернові технології - Південь" грошових коштів: основного боргу - 349 975,83 грн., пені - 26 444,75 грн., інфляційних нарахувань - 126 493,81 грн., 3% річних - 21 717,67 грн., витрат на правничу допомогу адвоката - 24 879,50 грн. та судового збору - 7 869,48 грн.

У той же час приватний виконавець зазначає, що боржник - ТОВ "Концерн Прометей" ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього вказаним наказом, а транспортних засобів та ліквідного нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Також на рахунках у боржника недостатньо грошових коштів для сплати боргу, та останнім не було надано на вимогу приватного виконавця декларації про його доходи та майно.

У поданні приватний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон керівника боржника - ОСОБА_1. на строк до повного виконання наказу № 910/10961/23, виданого 25.10.2023 Господарським судом міста Києва.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Розглянувши подання приватного виконавця, та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що у поданні необхідно відмовити з урахуванням наступного.

Установлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 позов ТОВ "Об`єднані зернові технології - Південь" було задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Прометей" грошові кошти: основного боргу основного боргу - 349 975,83 грн., пені - 26 444,75 грн., інфляційних нарахувань - 126 493,81 грн., 3% річних - 21 717,67 грн., витрат на правничу допомогу адвоката - 24 879,50 грн. та судового збору - 7 869,48 грн.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 25.10.2023 був виданий відповідний наказ, що у подальшому був пред`явлений до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павлюку Н.

30.01.2026 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2026 № 462330572, у боржника відсутнє ліквідне нерухоме майно.

Також приватним виконавцем 17.02.2026 до Міністерства внутрішніх справ України скеровано запит щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, у відповідь на який листом від 18.02.2026 № 314707009 приватного виконавця було повідомлено, що за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

30.01.2026 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. А згідно відповідей ДФС України від 30.01.2026 року № 311988929 у боржника відкриті рахунки в АБ "Пiвденний", АТ "ОТП БАНК", ПАТ "МТБ БАНК", ПАТ "БАНК ВОСТОК", Казначейство України(ел. адм. подат.), АТ "ТАСКОМБАНК", АТ "ПУМБ", АБ "УКРГАЗБАНК", проте, грошових коштів для сплати боргу за виконавчим документом, на рахунках недостатньо.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "Концерн Прометей" є ОСОБА_1.

17.02.2026 приватним виконавцем боржнику та його керівнику були надіслані виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак керівник боржника ОСОБА_1. на виклик не з`явився. Також не надав декларацію про майно та доходи у визначений приватним виконавцем строк.

Враховуючи викладене, виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника боржника - ОСОБА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто, наявність лише самого зобов`язання, не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Отже, законодавством передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника у разі ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Проте, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених приватним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

Суд звертає увагу приватного виконавця на те, що при розгляді вказаної категорії спорів виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

При цьому, суд зазначає, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено право виконавця на привід боржника (його керівника) у разі його нез`явлення на виклик та право накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності, однак, неявка керівника боржника на виклики приватного виконавця та ненадання боржником відомостей про доходи не є підставою для застосування до керівника боржника такого виключного заходу як обмеження виїзду за кордон.

Отже, суд приходить до висновку, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, у розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджується.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10.03.2026 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Котков О.В.