ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026м. ДніпроСправа № 904/7489/25
За позовом Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Хацер Ксенії Михайлівни, м. Дніпро

про стягнення 306 263,75грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Хацер Ксенії Михайлівни штрафних санкцій у розмірі 306 263,75грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №111-К-25 від 02 травня 2025 року в частині повної та своєчасної поставки товару.

Відповідач надав письмові пояснення, в яких просить зменшити розмір штрафних санкцій, що підлягають стягненню з фізичної особи-підприємця Хацер Ксенії Михайлівни на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" за Договором № 111-К-25 від 02.05.2025, до 20 (двадцяти) відсотків від заявленої позивачем суми з огляду на таке:

- позивач вдається до відвертої емоційної маніпуляції та штучного перебільшення наслідків господарського спору;

- жодного доказу на підтвердження того, що дії відповідача спричинили реальний дефіцит харчування або настання інших негативних наслідків позивачем не надано;

- позивач скористався правом на одностороннє розірвання Договору вже 09.06.2025 (на 9-й день після порушення терміну постачання), звільнивши себе від обов`язку приймати товар, і мав можливість негайно розпочати нову закупівлю у інших постачальників;

- позивач не навів жодного обґрунтування та не надав доказів погіршення свого майнового стану або виникнення реальних збитків внаслідок дій відповідача.

Нарахування штрафних санкцій у розмірі 25% від вартості товару за відсутності будь-якої шкоди державному бюджету, майну позивача, інших реальних негативних наслідків, перетворює неустойку з інструменту захисту прав на засіб неправомірного збагачення.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 справу №904/7489/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2025 року між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (покупець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Хацер Ксенією Михайлівною (продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №111-К-25 (а.с. 7-12).

За умовами пункту 1.1 договору продавець зобов`язується продати і відвантажити ДК 021:2015:03220000-9 Овочі, фрукти та горіхи (капуста білоголова свіжа пізньостигла першого сорту) (далі - товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у рознарядці (додаток 1 до цього договору), а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору: капуста білоголова свіжа пізньостигла першого сорту, у кількості 30 550,0кг, за ціною 40,10грн, загальною вартістю 1 225 055,00грн.

Обсяг закупівлі товару може бути зменшений залежно від фінансування бюджетних видатків (п. 1.2 договору).

Продавець повинен поставити покупцю товар, що є харчовим продуктом, безпечність та якість якого відповідає вимогам законодавства про безпечність та якість харчових продуктів, а також ДСТУ 7037:2009 (для капусти білоголової свіжої пізньостиглої першого сорту), умовам цього договору і підтверджена документами, що підтверджують безпечність та якість товару (оригінал або копія, завірена печаткою продавця), відповідно до чинного законодавства (роз`яснення щодо документів, які підтверджують безпечність та якість товару, визначені у додатку 2 до цього договору) (п. 2.1 договору).

Згідно пункту 3.1 договору ціна цього договору становить 1 225 055,00грн (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч п`ятдесят п`ять грн 00 коп.), у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Збільшення ціни на товар не допускається (п. 3.2, 3.3 договору).

Розрахунок за цим договором проводиться шляхом оплати товару покупцем за фактом поставки товару протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання товару на склад Територіального уповноваженого представника покупця у міру надходження бюджетних коштів на підставі рахунків-фактур продавця, належним чином оформлених накладних, актів приймання та підтвердження якості товару відповідно до Протоколу випробувань продукції (п. 4.1 договору).

Згідно пункту 4.3 договору датою отримання товару є дата, зазначена в накладній, з урахуванням вимог пункту 2.5. договору.

Поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у рознарядці (додаток 1 до цього договору), продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 30 травня 2025 року включно. Після закінчення строку дії договору, який визначений пунктом 10.1 договору, покупець не приймає товар. Оплата за такий товар не здійснюється (п. 5.1 договору).

Продавець здійснює поставку товару на умовах DDР (згідно Інкотермс 2010) за адресами, що вказані у рознарядці (додаток 1 до цього договору). За погодженням між сторонами обсяги та адреси поставки можуть бути змінені (п. 5.2, 5.3 договору).

Моментом поставки товару визначається момент передачі товару від представника продавця Територіальному уповноваженому представнику покупця (п. 5.6 договору).

Згідно пункту 6.1 договору покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за товар, що постачається, згідно з умовами цього договору; організувати приймання товару відповідно до розділів 2 та 5 цього договору, у тому числі надати право (уповноважити) Територіальним уповноваженим представникам покупця на приймання товару.

Покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі, якщо станом на 31 травня 2025 року поставлено менше 50 % загального обсягу закупівлі, повідомивши про це продавця не менше ніж за 3 (три) календарних дні до розірвання договору. При цьому, у разі дострокового в односторонньому порядку розірвання покупцем договору, продавець не звільняється від відповідальності, визначеної розділом 7 договору (п. 6.4.2 договору).

Згідно пункту 6.3 договору продавець зобов`язаний: забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору; забезпечити своєчасну поставку товару у відповідному обсязі за адресами згідно з рознарядкою (додаток 1 до цього договору); забезпечити надання на оплату документів, оформлених належним чином, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання товару; нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки.

В пункті 7.1 договору сторони визначили, що:

- поставкою товару вважається, що продавець поставив покупцю в обумовлений в договорі (рознарядці (додаток 1 до цього договору)) термін (строк) товар, в обсязі та за цінами, що передбачено умовами цього договору;

- недопоставкою товару вважається непоставка продавцем загального обсягу товару або його частини, який визначено цим договором, під час строку дії договору або у випадку розірвання договору з підстав, визначених пунктом 6.2.4 договору, або відмову продавця здійснити поставку товару;

- порушенням строків поставки товару є поставка продавцем частини або повної партії товару з порушенням термінів (строків), визначених в договорі.

У випадку порушення термінів (строків) поставки товару відповідно до умов договору (у тому числі термінів (строків) заміни неякісного товару), зазначених у пунктах 2.4, 5.1, 5.8, 5.12 цього договору, продавець сплачує покупцю пеню, яка обраховується із вартості непоставленого в строк товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день затримки, а у разі прострочення понад 7 (сім) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого в строк товару (п. 7.2 договору).

У випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому договором, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару (п. 7.3 договору).

Сплата штрафних санкцій за порушення умов договору, а також відшкодування збитків не звільняють сторону, що порушила умови договору, від виконання зобов`язань за цим договором (п. 7.6 договору).

Відповідно до пункту 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30 червня 2025 року включно, а в частині здійснення оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

В додатку 1 до договору №111-К-25 від 02.05.2025 "Рознарядка на поставку капусти білоголової свіжої пізньостиглої першого сорту Територіальним уповноваженим представникам покупця" зазначено: Територіальні уповноважені представники покупця, кількість виділених кілограмів, адреси, а також термін (строк) поставки товару з 02.05.2025 по 30.05.2025 (а.с. 13).

В додатку 2 до договору №111-К-25 від 02.05.2025 зазначено "Роз`яснення щодо документів, які підтверджують безпечність та якість товару" (а.с. 13 на звороті).

Позивач зазначає, що в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару не виконав.

У зв`язку з чим, керуючись п. 6.2.4 договору та положеннями ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, покупцем було направлено продавцю повідомлення за вих. № ГД ДКВС-2298/3 ГД/2025 від 05.06.2025 про розірвання договору від 02.05.2025 №111-К-25 та повідомлено, що дострокове розірвання договору в односторонньому порядку не звільняє ФОП Хацер К.М. від відповідальності, визначеної розділом 7 договору (а.с. 14).

У червні 2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № ГД ДКВС-2386/3 ГД/2025 від 11.06.2025, в якій повідомлено, що договір достроково розірваний з 09.06.2025, а також відповідно до п 7.3 договору нараховано штраф у розмірі 306 263,75грн. який необхідно сплатити у строк до 27.06.2025 (а.с. 15).

У вересні 2025 року позивач повторно звернувся до відповідача з претензією за вих. № ГД ДКВС-3668/3 ГД/2025 від 15.09.2025 (а.с. 17).

Позивач просить стягнути з відповідача суму штрафних санкцій у розмірі 306 263,75грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору купівлі-продажу, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна ціна, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України (чинний на дату виникнення спірних відносин) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Господарським судом встановлено, що відповідно до пункту 5.1 договору продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 30 травня 2025 року включно, відповідно до рознарядки термін поставки товару з 02.02.2025 по 30.05.2025.

Докази поставки товару у визначений договором строк в матеріалах справи відсутні.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

В пункті 7.1 договору визначено, що у випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому договором, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.

У зв`язку з порушенням виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару у сумі 306 263,75грн.

Перевіркою правильності нарахування штрафу за порушення строків поставки, порушень умов договору судом не виявлено.

Розрахунок штрафу у сумі 306 263,75грн (1 225 055,00грн * 25%) є вірним.

Разом з тим, відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій, що підлягають стягненню з фізичної особи-підприємця Хацер Ксенії Михайлівни на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" за Договором № 111-К-25 від 02.05.2025, до 20 (двадцяти) відсотків від заявленої позивачем суми.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України (чинний на дату виникнення спірних відносин) у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України).

При цьому чинне законодавство України не містить переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням усіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Зі змісту зазначених правових норм убачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі № 467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі № 367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17. Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора, як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 916/878/20).

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 убачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

За приписом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи оцінку розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд приймає до уваги те, що докази негативних наслідків, збитків позивача від порушення відповідачем грошового зобов`язання в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, викладені обставини, з урахуванням правової природи неустойки та її стимулюючого значення для виконання договірних зобов`язань дозволяють дійти висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу.

Визначаючи його розмір, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується також нормативними приписами статті 3 Цивільного кодексу України, згідно з якою одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За частинами першою, третьою статті 13 цього Кодексу цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності, розумності.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

За вказаних обставин, враховуючи надані відповідачем заперечення щодо стягнення штрафних санкцій у заявленому розмірі, відсутність у справі доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем поставки замовленого товару, одностороннє розірвання позивачем Договору 09.06.2025 (на 9-й день після закінчення граничного терміну поставки товару), дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, розумності та справедливості, суд доходить висновку, що обґрунтованим та справедливим буде зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу на 50%, а саме з 306 263,75грн до 153131,88грн.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій на 50% та часткового задоволення позову.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18, від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18, від 30.09.2019 у справі №905/1742/18, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3675,17грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5644 від 27.11.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 19, 22).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір не підлягає зменшенню та покладається на відповідача у сумі 3 675,17грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" до Фізичної особи-підприємця Хацер Ксенії Михайлівни про стягнення 306 263,75грн - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хацер Ксенії Михайлівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (ідентифікаційний код 41220556; вул. Святошинська, буд. 27, м. Київ, 03115) штраф у розмірі 153131,88грн (сто п`ятдесят три тисячі сто тридцять одна гривня 88 копійок) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 675,17грн (три тисячі шістсот сімдесят п`ять гривень 17коп.).

У решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 03.03.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва