ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3995/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН»

до ОСОБА_1

про стягнення 26 997, 22 грн

Суддя В.М. Антонова

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 26 997, 22 грн, з яких: 19 961, 60 грн основний борг, 3 513, 86 грн 16% штраф, 2 866, 30 грн пеня та 655,46 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором поставки №1485-КЕ/24 від 23.04.2024, в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.01.2026 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідачем у справі є фізична особа, тому суд відповідно до ст. 176 ГПК України до відкриття провадження у справі звертався з запитом про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

09.01.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом із новою редакцією позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/3995/25 та її розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.02.2026 від позивача надійшло письмове підтвердження, що станом на 10.02.2026 ціна позову залишається незмінною.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 13.01.2026, яка отримана останнім 24.01.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R17.

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

23.04.2024 між позивачем (далі - постачальник) та відповідачем (далі - покупець) укладено договір поставки №1485-КЕ/24 (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого в порядку і на умовах передбачених цим договором постачальник зобов`язується поставляти товар у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбані покупцем за цим договором тютюнові вироби і ТВЕН, алкогольні напої, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, будуть в подальшому реалізовуватися через торгівельні об`єкти покупця на території України.

Згідно із п.1.5. договору під товаром розуміються наступні групи продукції: тютюнові вироби, ТВЕН, портативний електронний пристрій, товари IQOS, товари GLO, товари Lil SOLID, товари НТА, харчові продукти, нікотиновмісні порції, алкогольні напої, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Пунктом 2.1. договору погоджено, що найменування, асортимент, кількість та ціна товару, що поставляється згідно з даним договором, вказується у видаткових накладних або видаткових накладних / товарно-транспортних накладних, або товарно-транспортних накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

У пункті 3.1. договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах цього договору окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі постачальника. Замовлення на партію товару погоджується відповідальними особами сторін.

Відповідно до п.3.8. договору право власності на товар, що постачається, а також ризик його випадкового знищення та випадкового пошкодження, переходять до покупця з моменту отримання товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної або видаткової накладної / товарно-транспортної накладної, або товарно-транспортної накладної. Факт поставки товару в дату її виписки підтверджується видатковою накладною або видатковою накладною / товарно-транспортною накладною, або товарно-транспортною накладною, підписаною обома сторонами.

Згідно із п.4.1. договору ціна товару визначається у відповідності з ціною вказаною у прайс-листах постачальника, які діють на момент виконання постачальником замовлень покупця і вказується у видаткових накладних або видаткових накладних/товарно-транспортних накладних, або товарно-транспортних накладних з урахуванням ПДВ. Загальна сума даного договору визначається на підставі фактично поставленого товару згідно видаткових накладних або видаткових накладних/товарно-транспортних накладних, або товарно-транспортних накладних, але у будь-якому випадку не повинна перевищувати еквівалент 10 000 000, 00 доларів США в рамках одного календарного року. Сума договору в національній валюті визначається згідно курсу НБУ на дату укладення договору.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Проте не виключаються інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України, за погодженням з постачальником (п.4.3. договору).

Пунктом 4.7. договору погоджено, що поставка здійснюється на умовах відтермінування оплати за отриманий товар. У випадках передбачених цим договором, або за рішенням постачальника, товар покупцеві може відпускатись на умовах повної передоплати. У випадку, якщо дата оплати за товар припадає на святковий або неробочий день (встановлений законодавством та з урахуванням роботи банківської системи в такі дні), вона автоматично переноситься на перший робочий банківський день.

У пункті 4.15. договору сторони погодили, що максимальний строк відтермінування оплати за товар становить шість календарних днів і обраховується від дати виписки видаткової накладної або видаткової накладної / товарно-транспортної накладної, або товарно-транспортної накладної постачальником. День, наступний за днем виписки видаткової накладної або видаткової накладної /товарно-транспортної накладної, або товарно-транспортної накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем оплати є шостий календарний день.

Відповідно до п.6.6. договір в разі прострочення покупцем строків оплати вартості отриманого товару, постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Згідно із п.6.7. договору у випадку прострочення платежу понад 3 календарні дні, постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк товару.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє по 22.04.2026 включно, а по відношенню до зобов`язань, що пов`язані з оплатою товару - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань (п.1.3. договору).

На виконання вимог договір позивач поставив, а відповідач прийняв товару на загальну суму 24 003, 82 грн, що підтверджується видатковими накладними / товарно-транспортними накладними №КЕ24-000509519 від 15.11.2024 на суму 12 042, 22 грн та №КЕ24-000515185 від 19.11.2024 на суму 11 961, 60 грн, які підписані з обох сторін без зауважень чи заперечень.

Доказів оплати отриманого товару матеріали справи не містять.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за договором у частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 19 961, 60 грн основного боргу, 3 513, 86 грн 16% штрафу, 2 866, 30 грн пені та 655,46 грн 3% річних.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного між сторонами договору в позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти такий товар у обсязі, погодженому сторонами та оплатити його вартість.

Як слідує із матеріалів справи позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 24 003, 82 грн, що підтверджується вказаними вище видатковими накладними.

Суд зазначає, що вказані видаткові накладні підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Доказів оплати отриманого товару матеріали справи не містять.

У свою чергу, позивач зазначає, що відповідачем частково здійснена оплата отриманого товару в загальному розмір 4 042, 22 грн та просить суд стягнути з відповідача 19 961, 60 грн основного боргу (24 003, 82 грн - 4 042, 22 грн).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.7. договору погоджено, що поставка здійснюється на умовах відтермінування оплати за отриманий товар.

У пункті 4.15. договору сторони погодили, що максимальний строк відтермінування оплати за товар становить шість календарних днів і обраховується від дати виписки видаткової накладної або видаткової накладної / товарно-транспортної накладної, або товарно-транспортної накладної постачальником.

Враховуючи положення ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України згідно якого, суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, судом розглядаються позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог.

Доказі оплати отриманого відповідачем товару на суму 19 961, 60 грн матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача суми основної заборгованості за поставлений товар у розмірі 19 961, 60 грн, відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення в порядку передбачено ГПК України суду не надано, а тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

За порушення строків поставки товару позивач просить суд стягнути з відповідача 2 866, 30 грн пені за загальний період з 22.11.2024 по 21.05.2025 та 3 513, 86 грн 16% штрафу.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.6.6. договір в разі прострочення покупцем строків оплати вартості отриманого товару, постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Необхідно розмежовувати механізм (формулу) обчислення пені, який характеризує таку її ознаку, як нарахування за кожен день прострочення (поденне нарахування), та строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені), який регулює частина шоста статті 232 Господарського кодексуУкраїни.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за загальний період з 22.11.2024 по 21.05.2025 в розмірі 2 866,30 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім цього, пунктом 6.7. договору передбачено, що у випадку прострочення платежу понад 3 календарні дні, постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк товару.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 16% штрафу в розмірі 3 513, 86 грн, встановив, що він є арифметично вірним, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 655, 46 грн нарахованих за загальний період з 22.11.2024 по 26.12.2025.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 22.11.2024 по 26.12.2025 в розмірі 655,46 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунку щодо заявлених до стягнення сум не надав.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 19 961, 60 грн основного боргу, 3 513, 86 грн 16% штрафу, 2 866, 30 грн пені та 655,46 грн 3% річних.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» до ОСОБА_1 про стягнення 26 997, 22 грн задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ СОЛЮШН» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 13/5, ідентифікаційний код 44895101) 19 961 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн 60 коп. основного боргу, 3 513 (три тисячі п`ятсот тринадцять) грн 86 коп. 16% штрафу, 2 866 (дві тисячі вісімсот шістдесят шість) грн 30 коп. пені, 655 (шістсот п`ятдесят п`ять) грн 46 коп. 3% річних та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст.256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова