ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 рокум. Кропивницький Справа № 912/1743/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу за позовом заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області, поданим в інтересах держави в особі Благовіщенської міської ради,

до:

відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК»,

відповідача-2 Комунального некомерційного підприємства «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської міської ради,

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 59372,55 грн,

за участю:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.;

- представників: Прокуратури Ледовської Т.В., Відповідача-1 Кучерявої Т.Ю.,

у с т а н о в и в:

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

27.06.2025 заступник керівника Голованівської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Благовіщенської міської ради з позовом до ТОВ «ВІМК» та КНП «Благовіщенська лікарня» і просить:

- визнати недійсними укладені між ТОВ «ВІМК» та КНП «Благовіщенська лікарня» у межах договору № 13 від 01.02.2022 додаткові угоди № 2 від 03.10.2022, № 3 від 28.10.2022 та № 6 від 26.01.2023;

- стягнути з ТОВ «ВІМК» на користь місцевого бюджету Благовіщенської міської ради безпідставно сплачені кошти у сумі 59372,55 грн;

Ухвалою від 30.06.2025 Суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв.

У межах справи ТОВ «ВІМК» та КНП «Благовіщенська лікарня» подали відзиви на позов, а Прокурор відповіді на відзиви.

Підготовче провадження Суд здійснив у засіданнях, які відбулися 28.07.2025, 24.09.2025, 12.11.2025, 28.01.2026, 04.02.2026. У період з 12.11.2025 по 06.01.2026 провадження у справі було зупинене з підстав, викладених в ухвалі від 12.11.2025. Справу по суті Суд розглянув у засіданні 04.03.2026.

АРГУМЕНТИ ПРОКУРОРА

Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор вказав, що:

- 01.02.2022 ТОВ «ВІМК» та КНП «Благовіщенська лікарня» за результатами процедури державних закупівель уклали договір № 13 про постачання електричної енергії з додатками, в яких визначили ціну договору 1154999,99 грн та ціну одиниці товару, а саме 3,6 грн з ПДВ за 1 кВт·год;

- у пункті 5.3. договору вони встановили можливість зміни умов стосовно ціни товару у разі її коливання на ринку та зміни регульованих цін;

- у межах дії договору ТОВ «ВІМК» та КНП «Благовіщенська лікарня» уклали додаткові угоди № 2 від 03.10.2022, № 3 від 28.10.2022 та № 6 від 26.01.2023, якими кожного разу збільшували вартість товару за одиницю, а саме за додатковою угодою № 2 до 4,40806 грн з ПДВ, додатковою угодою № 3 4,799010 грн з ПДВ, додатковою угодою № 6 4,840578 грн з ПДВ;

- у якості підстав для зміни ціни електричної енергії за додатковими угодами № 2 від 03.10.2022 та № 3 від 28.10.2022 вони вказали на коливання ціни на ринку за відповідними ціновими довідками, а за додатковою угодою № 6 від 26.01.2023 послалися на зміну регульованих цін (тарифів);

- проте, при укладенні додаткової угоди № 2 від 03.10.2022 ціни на ринку збільшилися лише на 5,34 %, а тому збільшення ціни на 9,99 % є порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки відсутнє належне обґрунтування для зміни ціни товару, як істотної умови договору, за наявності її коливання на ринку;

- при укладенні додаткової угоди № 3 від 28.10.2022 ціна електричної енергії на ринку взагалі зменшилася, тому збільшення ціни на 9,99 % по договору є порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки відсутнє належне обґрунтування для зміни ціни товару, як істотної умови договору, за наявності її коливання на ринку у сторону зменшення;

- оскільки додаткова угода № 6 від 26.01.2023 укладена за наявності попередніх додаткових угод про збільшення ціни, які не відповідають закону, а також укладена при перебільшенні 10 % ціни, вона теж не відповідає закону;

- збільшення ціни за укладеними додатковими угодами № 2 від 03.10.2022, № 3 від 28.10.2022 та № 6 від 26.01.2023 у сукупності складає більше ніж 10 %, що є окремим порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»

- наявні порушення законодавства при укладенні додаткових угод мають наслідок їх недійсність за статтями 203 та 215 ЦК України;

- всього за наслідками укладення додаткових угод КНП «Благовіщенська лікарня» сплатило з перебільшенням вартості ціни товару ТОВ «ВІМК» 59372,55 грн, а тому відповідно до положень частини 1 статті 216 та пункту 1 частини 3 статті 1212 ЦК України повинне повернути надмірно отримані кошти;

- позовна заява вжита як захід прокурорського реагування та направлена на захист економічних інтересів держави у бюджетних правовідносинах, оскільки Благовіщенська міська рада не вжила відповідні заходи для реагування на наявні порушення, а збільшення вартості товару за договором та сплата додаткових коштів не сприяє раціональному, ефективному використанню бюджетних коштів, у тому числі коштів місцевого бюджету.

АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА-1

ТОВ «ВІМК» позовні вимоги не визнало та зазначило, що:

- укладення додаткових угод № 2 від 03.10.2022 та № 3 від 28.10.2022 відбулося за наслідками значного коливання цін електричної енергії на ринку та вони укладені без перебільшення 10 % межі збільшення ціни за кожною угодою;

- у свою чергу, додаткова угода № 6 від 26.01.2023 укладена сторонами у зв`язку зі зміною регульованих тарифів за постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.12.2022 № 1788;

- відповідно до положень укладеного договору про постачання електричної енергії та Закону України «Про публічні закупівлі» сторони скористалися можливістю внести зміни до договору стосовно збільшення ціни, тому не допустили стверджувальних Прокурором порушень, у зв`язку з чим підстави для визнання додаткових угод недійсними відсутні;

- Прокурор не здійснив розрахунок позовних вимог, а тому не довів підставність стягуваної суми.

АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА-2

КНП «Благовіщенська лікарня» позовні вимоги не визнало та вказало, що:

- при укладенні додаткових угод враховувалися показники середньозваженої ціни електричної енергії на ринку, а безпосередньо законодавство не містить вказівки на період, за який має відбуватися коливання ціни;

- для збільшення ціни сторони оцінювали відповідні документи цінові довідки;

- ціна збільшувалася у межах передбачених законом, без порушень законодавства; збільшення ціни також було пов`язане з можливим припиненням постачання електричної енергії у зв`язку з відмовою постачальника та подальшою необхідністю її закупівлі у постачальника останньої надії, ціна у якого є значно вищою.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

01.02.2022 КНП «Благовіщенська лікарня», як споживач, та ТОВ «ВІМК», як постачальник, уклали договір № 13 про постачання електричної енергії (т. 1, а.с. 38-45).

За основними умовами договору, які впливають на вирішення спору:

- Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (придбаної) електричної енергії та здійснює інші платежі (пункт 2.1.);

- Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору (пункт 5.1.);

- спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (пункт 5.2.);

- ціна товару може змінюватись у відповідності до пункту 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та/або в редакції, чинній на момент укладення договору, та затверджується сторонами шляхом укладення додаткової угоди; сторони підтверджують, що погоджуються за даним порядком визначення та зміни ціни (пункт 5.6.);

- договір укладається на строк зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту акцептування Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору (пункт 13.1.).

Відповідно до додатку 1 до договору «Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу» КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» узгодили, що початком постачання електричної енергії по договору є 01.02.2022 (т. 1, а.с. 46-47).

Як слідує з додатку 2 до договору «Комерційна пропозиція про постачання електричної енергії споживачу» (т. 1, а.с. 51-55) КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» узгодили також:

- загальну ціну електричної енергії по договору 1154999,99 грн з ПДВ, обсяг постачання 300000 кВт·год та ціну одиниці товару 3,6 грн за 1 кВт·год; визначили складові частини ціни, зокрема остаточна ціна включає у себе закупівельну ціну на електричну енергію, тариф на послуги з передачі електричної енергії, тариф на послуги електропостачальника, податок на додану вартість (пункт 1);

- порядок зміни ціни, а саме:

у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку Постачальник має право звернутися до Споживача з відповідною пропозицією, яка повинна бути документально обґрунтована та підтверджена довідкою (висновком), виданою торгово-промисловою палатою України, регіональною торгово-промисловою палатою України; при цьому сторони застосовують пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

у випадку зміни регульованих цін (тарифів) , які впливають на вартість електричної енергії та застосовуються у договорі та у формулі ціни електричної енергії за пунктом 1 Комерційної пропозиції; при цьому для оформлення змін до договору сторони застосовують пункт 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (пункт 16).

У подальшому з метою внесення змін до договору стосовно ціни одиниці електричної енергії КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» уклали додаткові угоди № 1 від 16.09.2022, № 2 від 03.10.2022, № 3 від 28.10.2022 та № 6 від 26.01.2023. Зокрема:

- додатковою угодою № 1 від 16.09.2022 встановили, що ціна 1 кВт·год електричної енергії становить 4,038768 грн з ПДВ, визначивши, що підставою зміни ціни є цінова довідка Харківської торгово-промислової палати № 516/22 від 15.08.2022; розповсюдили дію угоди з 05.09.2022 до 31.12.2022 (т. 1, а.с. 57-58);

- додатковою угодою № 2 від 03.10.2022 встановили, що ціна 1 кВт·год електричної енергії становить 4,400806 грн з ПДВ; в угоді вказали, що підтвердженням збільшення ціни є цінова довідка Харківської торгово-промислової палати № 592/22 від 01.09.2022; розповсюдили дію угоди з 21.09.2022 до 31.12.2022 (т. 1, а.с. 62-63);

- додатковою угодою № 3 від 28.10.2022 встановили, що ціна 1 кВт·год електричної енергії становить 4,799010 грн з ПДВ; в угоді вказали, що підтвердженням збільшення ціни є цінова довідка Харківської торгово-промислової палати № 682/22 від 20.09.2022; розповсюдили дію угоди з 01.10.2022 до 31.12.2022 (т. 1, а.с. 67-68);

- додатковою угодою № 6 від 03.10.2022 встановили, що ціна 1 кВт·год електричної енергії становить 4,840578 грн з ПДВ; в угоді вказали, що збільшення ціни електричної енергії відбулося за наслідками зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі електричної енергії згідно постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788, що є складовою ціни товару (т. 1, а.с. 73).

Як слідує з Цінових довідок, складених Харківською торгово-промисловою палатою на замовлення ТОВ «ВІМК», в них наведені середньозважені ціни на «ринку на добу на перед» в об`єднаній енергетичній системі України станом на певні дати та коливання ціни між цими датами. Так, у Довідках:

- № 592/22 від 01.09.2022 зазначено, що середньозважена ціна на 30-31 липня 2022 року складала 2746,83 грн/МВт.год, за 30-31 серпня 2022 року 3326,43 грн/МВт.год, коливання складало + 21,10 % (т1., а.с. 65-66);

- № 682/22 від 20.09.2022 зазначено, що середньозважена ціна за 14-15 серпня 2022 року складала 2760,75 грн/МВт.год, за 14-15 вересня 2022 року 3681,36 грн/МВт.год, коливання становило + 33,35 % (т. 1, а.с. 70).

З наданих Прокурором роздруківок інформації про розрахунок цін ринку «на добу на перед» за період з 05.09.2022 по 01.10.2022 вбачається наявність коливання цін у періоді, як у сторону збільшення, так і у сторону зменшення, а також відповідні цифрові показники ціни (т 1, а.с. 118-144).

На виконання умов договору ТОВ «ВІМК» передало за актами приймання-передачі КНП «Благовіщенська лікарня» 229313 кВт·год електричної енергії, а саме за актами: № 13/2/1 від 28.02.2022 39651 кВт·год на суму 152656,33 грн (т. 1, а.с. 75), № 13/3/1 від 31.03.2022 24942 кВт·год на суму 96026,69 грн (т. 1, а.с. 78), № 13/4/1 від 30.04.2022 21546 кВт·год на суму 82952,09 грн (т. 1, а.с. 81), № 13/5/1 від 31.05.2022 14322 кВт·год на суму 55139,70 грн (т. 1, а.с. 84), № 13/6/1 від 30.06.2022 12264 кВт·год на суму 47216,40 грн (т. 1, а.с. 87), № 13/7/1 від 31.07.2022 12289 кВт·год на суму 47312,64 грн (т. 1, а.с. 90), № 13/8/1 від 31.08.2022 13920 кВт·год на суму 53592 грн (т. 1, а.с. 93), № 13/9/1 від 30.09.2022 15627 кВт·год на суму 64605,58 грн (т. 1, а.с. 96), № 13/10/1 від 08.11.2022 20444 кВт·год на суму 98110,96 грн (т. 1, а.с. 99), № 13/11/1 від 06.12.2022 20819 кВт·год на суму 99910,58грн (т. 1, а.с. 102), № 13/12/1 від 31.12.2022 17664 кВт·год на суму 84769,72 грн (т. 1, а.с. 105), № 13/1/1 від 10.02.2023 15825 кВт·год на суму 76602,14 грн (т. 1. а.с. 152).

Відповідно до платіжних доручень № 341 від 04.03.2022 (т. 1, а.с. 76), № 364 від 07.04.2022 (т. 1, а.с. 79), № 381 від 04.05.2022 (т. 1, а.с. 82), № 394 від 03.06.2022 (т. 1, а.с. 85), № 409 від 06.07.2022 (т. 1, а.с. 88),№ 424 від 04.08.2022 (т. 1, а.с. 91), № 448 від 09.09.2022 (т. 1, а.с. 94), № 466 від 06.10.2022 (т. 1, а.с. 97), № 485 від 15.11.2022 (т. 1, а.с. 100), № 504 від 08.12.2022 (т. 1, а.с. 103), б/н від 26.12.2022 (т. 1, а.с. 106), № 543 від 10.02.2023 (т. 1, а.с. 153) КНП «Благовіщенська лікарня» перерахувала у межах договору ТОВ «ВІМК» 382308,40 грн.

Обставини передачі електричної енергії та оплати вказаної суми визнаються сторонами та заперечень стосовно цього вони не висловили.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо прокурорського представництва

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді урегульовано статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Вона визначає, що представництво полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).

Частина 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а за абзацом другим частини 5 цієї ж статті у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до положень частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: у чому полягає порушення інтересів держави; необхідність їх захист; визначені законом підстави для звернення до суду прокурора; зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отож, правозастосування наведених норм полягає у тому, що прокурор повинен дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

У спорі Прокурор визначив Благовіщенську міську раду у якості органу, який має здійснювати захист інтересів держави, а тому необхідною є оцінка повноважності відповідного представництва.

Згідно з положеннями статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до статті 17 цього ж Закону відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підпорядкованості.

За змістом статті 60 того ж Закону територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів тощо (частини 1 та 4).

Як слідує зі Статуту КНП «Благовіщенська лікарня» підприємство утворене на майні територіальної громади Благовіщенської міської територіальної громади, його засновником є Благовіщенська міська рада, майно підприємства належить до комунальної власності, підприємство належить до сфери управління Благовіщенської міської ради (пункти 1-4).

Статтею 22 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

За пунктом 3 частини 1 статтею 26 того ж Кодексу контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень.

За таких положень та обставин Благовіщенська міська рада, як представник інтересів відповідної територіальної громади, а також як засновник КНП «Благовіщенська лікарня», уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах у якості державного органу з метою контролю за дотриманням цільового використання бюджетних коштів.

Листом за вих. № 54/03-2741вих-25 від 12.05.2025 (т. 1, а.с. 148-149) Прокурор звернувся до Благовіщенської міської ради з вимогою про надання інформації про вжиття заходів стосовно проведеної процедури державних закупівель.

На вказаний лист Благовіщенська міська рада листом № 03-17/343/1 від 14.05.2025 повідомила Прокурора про невжиття самостійних заходів стосовно спірних додаткових угод (т. 1, а.с. 150).

Як слідує з листа Прокурора за вих. № 54/03-3529вих-25 від 20.06.2025 (т. 1, а.с. 155) Прокурор повідомив Благовіщенську міську раду про звернення до суду в її інтересах стосовно спірних додаткових угод.

З викладеного слідує, що Благовіщенська міська рада не вжила самостійні заходи для звернення до суду з позовом, а тому Прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Благовіщенської міської ради.

Щодо правового та договірного регулювання збільшення ціни товару після укладення договору про закупівлю

Станом на час укладення договору про постачання електричної енергії № 13 від 01.02.2022, а також спірних додаткових угод № 2 від 03.10.2022, № 3 від 28.10.2022 та № 6 від 28.01.2023 порядок закупівель за державні кошти регулювався Законом України «Про публічні закупівлі» у відповідних редакціях. Поряд з цим станом на час укладення додаткових угод № 3 від 28.10.2022 та № 6 від 28.01.2023 порядок закупівель за державні кошти регулювався положеннями «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» у відповідних редакціях.

За змістом Закону України «Про публічні закупівлі»:

- договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару (пункт 6 частини 1 статті 1);

- договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 41);

- умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі (речення перше частини 4 статті 41);

- істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, з-поміж інших:

збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару; обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (пункт 2 частини 5 статті 41);

зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни (пункт 7 частини 5 статті 41).

У свою чергу, у пункті 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» у редакції станом на час укладення додаткових угод № 3 та № 6 (станом на 28.10.2022, 28.01.2023) визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

- погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару; зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення (підпункт 2);

- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни (підпункт 7).

Відтак, у контексті спірних правовідносин Закон України «Про публічні закупівлі» та Особливості публічних закупівель дозволяли змінювати ціну закупівлі товару у окремому випадку - збільшення ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни на ринку. Проте, Закон обмежував збільшення 10 %, а Особливості такого обмеження не встановлювали.

Оскільки, Закон має вищу юридичну силу, а постанова Уряду нижчу, то Суд у відповідності до частини 7 статті 11 Господарського процесуального кодексу України застосовує у спірних правовідносинах приписи пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», якими установлене порогове обмеження можливості зміни ціни до 10 %.

Ціна договору (товару) є істотною умовою договору (частини 2, 3 статті 180 та частина 2 статті 189 Господарського кодексу України, який діяв станом на час на час укладення договору). Ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін (частина 1 статті 632 Цивільного кодексу України); зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина 2 статті 632 ЦК України).

Отже, Закон про публічні закупівлі та Особливості здійснення публічних закупівель дозволяли змінювати ціну за договором закупівлі за бюджетні кошти після його укладення у випадках, коли це передбачено договором або законом. У контексті спірних правовідносин вони дозволяли змінювати ціну закупівлі товару у окремих випадках:

- збільшення ціни до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни на ринку,

- у разі зміни регульованих цін (тарифів).

Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 651 ЦК України).

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання; зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (стаття 652 ЦК України).

Відтак, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) при наявності вказаних випадків зміни ціни є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися;

- регульовані ціни (тарифи) змінилися.

Поряд з цим, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні умов договору; навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена у договорі купівлі-продажу; така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір; метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону про закупівлі, а саме - закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та у випадку зміни регульованих цін, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Окрім того, у постанові від 21.11.2025 Велика Палата Верховного Суду у справі № 920/19/24 вказала, що:

- визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю (пункт 140);

- норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін; такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII (пункт 150);

- зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії; внесені зміни Законом № 1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (пункт 158).

З огляду на вказані правові положення Суд установив, що у пункті 5.6. договору № 13 та пункті 16 додатку 2 «Комерційна пропозиція» КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» визначили підстави для зміни істотних умов договору, а саме:

- у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку;

- зміни регульованих цін (тарифів), які впливають на вартість електричної енергії та застосовуються у договорі та у формулі ціни.

У зв`язку з цим, КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» урегулювали у межах законодавчих положень можливість збільшення ціни електричної енергії при наявності умови збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми договору, проте вона обмежує збільшення ціни 10 %.

Стосовно іншої підстави для зміни ціни (зміни регульованих цін (тарифів), які застосовуються у договорі) Суд окремо зазначає наступне.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України: ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Основні засади цінової політики та регулювання відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін передбачені положеннями Закону України «Про ціни та ціноутворення». За змістом Закону України «Про ціни та ціноутворення» в частині спірних правовідносин:

- дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (стаття 2);

- суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни (стаття 10);

- вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін (стаття 11);

- державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку (стаття 12);

- державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни (стаття 13).

Згідно з положеннями Закону України «Ринок електричної енергії» у контексті спірних правовідносин:

- універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України (пункт 93 частини 1 статті 1);

- на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають: 1) тарифи на послуги з передачі електричної енергії; 2) тарифи на послуги з розподілу електричної енергії; 3) тарифи на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління; 4) ціни на універсальні послуги, ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», в частині методик (порядків) їх формування; 5) ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» у випадках, передбачених статтями 63 та 64 цього Закону; 6) ціни на допоміжні послуги у випадках, передбачених статтею 69 цього Закону; 7) ставки плати за приєднання потужності та ставки плати за лінійну частину приєднання; 8) «зелені» тарифи; 9) інші тарифи та ціни в рамках покладення спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії відповідно до цього Закону (частина 1 статті 7);

- постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу (частина 1); договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником; постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (частина 2); у разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника «останньої надії» ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються відповідно до цього Закону (частина 3); покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання «останньої надії» не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами (частина 4); для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку «на добу наперед», внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту (частина 5); умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу; у договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, з-поміж іншого, ціна електричної енергії та послуг, що надаються (пункт 3) (частина 7) (стаття 56).

З наведених правових положень слідує, що:

- суб`єкти господарювання на ринку електричної енергії під час провадження господарської діяльності використовують «вільні ціни» та «державні регульовані ціни»;

- юридичні особи, які є електропостачальниками, постачають електричну енергію споживачам за вільними цінами;

- у випадку покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг ціни (тарифи) на такі послуги визначаються відповідно до Закону, тобто є регульованими.

У межах справи Суд установив, що ТОВ «ВІМК» є електропостачальником, а тому у взаємовідносинах з КНП «Благовіщенська лікарня» на підставі договору № 13 воно діє на основі вільних цін на електричну енергію, а не регульованих.

Окреслення у договорі застосування тарифу на послуги з передачі електричної енергії, як підстави для можливої зміни ціни за наслідками регулювання такого тарифу, ніяким чином не змінює статус використаної у договірних відносинах вільної ціни, оскільки вона (вільна ціна) формується постачальником, а регульована визначається Регулятором. Використання у складі вільної ціни тарифу на послуги з передачі електричної енергії є правом ТОВ «ВІМК», але така ціна не набуває статусу регульованої лише від застосування у складі її визначення регульованого тарифу. Більш того, Закон про публічні закупівлі та Особливості здійснення публічних закупівель дозволяли змінювати ціну за договором закупівлі за бюджетні кошти після його укладення у разі зміни регульованих цін (тарифів), які застосовуються у договорі. Проте, у договорі № 13 застосовується вільна, а не регульована ціна електричної енергії.

За таких обставин, Суд висновує, що у межах договору № 13 КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК», хоча і вказали на складові частини визначення вільної ціни, у тому числі з використанням регульованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії, але загальна ціна електричної енергії є вільною, а не регульованою.

На підставі зазначеного, фактично, умови договору № 13 урегульовують підставу для зміни ціни електричної енергії - збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми договору, а умова зміни ціни за наслідками зміни регульованих цін не повинна застосовуватися, оскільки у ньому використані умови визначення вільної, а не регульованої ціни (тобто ця умова не узгоджується з іншими умовами, якими окреслена ціна договору).

Щодо порушень законодавства при укладенні додаткових угод № 2 та № 3

У контексті правового порядку збільшення ціни товару після укладення договору про закупівлю Суд установив, що за умовами договору про постачання електричної енергії № 13 та його додатку 2 ціна вартості електричної енергії за 1 кВт·год установлена на рівні 3,6 грн, а тому у випадку її збільшення у межах 10 % така ціна не може перевищувати 4,23 грн за 1 кВт·год.

Проте, у подальшому за наслідками укладення додаткових угод вона збільшилася, а саме за додатковими угодами:

- № 2 до 4,40806 грн з ПДВ, тобто на 14,50 % по відношенню до первісної;

- № 3 до 4,79901 грн з ПДВ, тобто на 24,65 % по відношенню до первісної;

Відтак, при укладенні додаткових угод № 2 та 3 КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» неправомірно збільшили установлену договором ціну електричної енергії більше ніж на 10 % від початкової ціни, що суперечить стверджувальним Прокурором та наведеним Судом положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Поряд з цим, попередньо Суд вказав, що положення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель у сукупності визначали однією з умов збільшення ціни, за наявності коливання на ринку, - документальне підтвердження такого коливання.

У цьому контексті Суд установив, що з огляду на дати, які вказані у додаткових угодах як час початку їх дії, а також умови щодо початку їх дії є періоди:

- з 05.09.2022 по 20.09.2022 для додаткової угоди № 2 від 03.10.2022;

- з 21.09.2022 по 01.10.2022 для додаткової угоди № 3 від 28.10.2022.

Таким чином, збільшення ціни у відповідних періодах повинне узгоджуватися з її збільшенням на ринку. У свою чергу, збільшення ціни на ринку та її коливання повинне підтверджуватися належними документами.

У спірних додаткових угодах КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» не вказали періоду коливання цін, а тому при аналізі правомірності збільшення цін Суд враховує вказані періоди.

Зокрема, як слідує з цінових довідок, складених Харківською торгово-промисловою палатою на замовлення ТОВ «ВІМК», в них наведені середньозважені ціни на «ринку на добу на перед» в об`єднаній енергетичній системі України станом на певні дати та періоди:

- з 30.07.2022 по 31.08.2022 для додаткової угоди № 2;

- з 14.08.2022 по 15.09.2022 для додаткової угоди № 3.

Отже, вказана у цінових довідках інформація не містить у собі аналізу коливання ціни на ринку у періодах з 05.09.2022 по 21.09.2022 для додаткової угоди № 2 від 03.10.2022 та з 22.09.2022 по 01.10.2022 для додаткової угоди № 3 від 28.10.2022.

Відсутність у цінових довідках дослідження коливання цін саме у наведених періодах, необхідних для оцінки перед збільшенням ціни, вказує на те, що вони не підтверджують коливання ціни у відповідних періодах.

За таких обставин, Суд висновує, що КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» змінювали ціну електроенергії за додатковими угодами № 2 та № 3 без належного визначення та підтвердження коливання цін у сторону їх збільшення за відповідні періоди, які передували укладенню кожної з них.

Відтак, при укладенні додаткових угод № 2 та № 3 КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» неправомірно збільшили установлену договором ціну електричної енергії без документального підтвердження коливання ціни на ринку, що суперечить стверджувальним Прокурором та наведеним Судом положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Щодо порушень законодавства при укладенні додаткової угоди № 6

У межах спірних правовідносин Суд установив, що додаткову угоду № 6 КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» уклали з посиланням на зміну регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі електричної енергії.

Проте, Суд попередньо вже вказав, що у договорі КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» для організації договірних зобов`язань та визначення істотних його умов застосували вільні ціни, які хоча і включають у себе регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, але таке включення не змінює статусу застосованої ціни як вільної ціни.

У зв`язку з цим, КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» уклали додаткову угоду № 6 не у відповідності до положень пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 7 пункту 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», оскільки внесли зміни до договору, який не передбачав застосування регульованих цін та тарифів при визначенні ціни електричної енергії та порядку зміни такої ціни.

Щодо наслідків невідповідності додаткових угод законодавству

Положеннями статті 204 ЦК України установлена презумпція правомірності правочину, зокрема, він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, необхідні для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. За частиною 1 цієї статті правочин не може суперечити законодавству.

Законодавством також установлені підстави для визнання правочину недійсним. А саме, за змістом статті 215 ЦК України: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) (серед інших) вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 цього Кодекс (частина 1); недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2).

Відтак, за вказаних правових норм недійсним є правочин, який укладений з порушенням діючого законодавства.

Отже, оскільки додаткові угоди № 2 та № 3 укладені з порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» вони є недійсними на підставі частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України.

Стосовно додаткової угоди № 6 Суд зазначає, що у позові Прокурор послався на її недійсність за наявності попередніх додаткових угод про збільшення ціни, які не відповідають закону, а також що вона укладена при перебільшенні 10 % договірної ціни. Тому, фактично, Прокурор визначив підставу недійсності додаткової угоди як порушення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки саме за цією нормою окреслене порогове значення можливої зміни ціни (не більше 10 %).

Проте, попередньо Суд вже вказав, що додаткову угоду № 6 КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» уклали з посиланням на зміну регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі електричної енергії.

Відповідна умова можливої зміни ціни договору є окремою від зміни у зв`язку з коливанням цін та передбачена іншим правовим положенням - пунктом 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпунктом 7 пункту 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування». Тому порогове значення 10 % підвищення ціни у контексті пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» стосується лише умови зміни ціни за наслідками коливання цін на ринку та не стосується інших можливих умов зміни ціни, які передбачені у частині 5 статті 41.

У зв`язку з наведеною підставою недійсності додаткової угоди № 6 та з урахуванням положень частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, якими урегульований принцип диспозитивності господарського судочинства (який означає, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог), Суд обмежений в самостійному аналізі наслідків її невідповідності пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 7 пункту 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».

Отже, стверджувальні Прокурором підстави для недійсності додаткової угоди № 6 не є обґрунтованими, оскільки вона укладена на підставі іншої правової норми, а тому вони не складають наслідки її недійсності з посиланнями на пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Щодо наслідків недійсності спірних додаткових угод

У справі Суд установив, що правовідносини з постачання електричної енергії між КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» регулювалися договором постачання електричної енергії, з урахуванням додаткової угоди № 1, а тому як надання послуг з постачання, так і їх оплата мали здійснюватися відповідно до їх умов у частині вартості електричної енергії, яка визначена на рівні:

- з 01.02.2022 3,6 за 1 кВт·год;

- з 05.09.2022 4,038768 грн за 1 кВт·год з ПДВ.

Отже, ТОВ «ВІМК» повинне було передати КНП «Благовіщенська лікарня» електричну енергію за наведеними цінами у відповідні періоди до моменту визначення ціни за додатковою угодою № 6, тобто до 31.12.2022.

На виконання договору ТОВ «ВІМК» передало КНП «Благовіщенська лікарня» 229313 кВт·год електричної енергії, у тому числі у періоди:

- з 01.02.2022 по 05.09.2022 - 141018 кВт·год;

- з 06.09.2022 по 31.12.2022 72470 кВт·год;

- з 01.01.2023 по 31.01.2023 15825 кВт·год.

Із застосуванням відповідних цін загальна вартість електричної енергії по наведеним періодам складає:

- у період з 01.02.2022 по 05.09.2022 542919,29 грн, із розрахунку: 3,6 грн за 1 кВт·год х 141018 кВт·год = 542919,29 грн;

- у період з 06.09.2022 по 31.12.2022 292689,52 грн, із розрахунку: 4,038768 грн за 1 кВт·год х 72470 кВт·год = 292689,52 грн;

- у період з 01.01.2023 по 31.01.2023 76602,14, із розрахунку: 4,840578 грн за 1 кВт·год х 15825 кВт·год = 76602,14 грн.

Отже, КНП «Благовіщенська лікарня» повинне було, із використанням наведених цін та без урахування зміненої ціни за додатковими угодами № 2 та № 3, сплатити ТОВ «ВІМК» 918210,95 грн.

Натомість, КНП «Благовіщенська лікарня» перерахувало ТОВ «ВІМК» у межах договору 958894,83 грн, у зв`язку з чим різниця між цією сумою та сумою загальної вартості електричної енергії, яка підлягала поставці за вказаними цінами складає 40683,88 грн, із розрахунку: 958894,83грн 918210,95 грн = 40683,88 грн.

Частиною 1 статті 216 ЦК України встановлене правило, за яким недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

У постановах від 24.01.2024 у справі 922/2321/22 та від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 Велика Палата Верховного Суду надала правові висновки щодо застосування положень статті 1212 ЦК України при вирішенні питання про повернення виконаного за недійсним правочином. Зокрема, у пунктах 82 та 181 (відповідно) вказала, що кошти, підстава для набуття яких відпала, повинні бути повернутими за приписами статей 216, 1212 ЦК України.

Отже, при визнанні додаткових угод № 2 та № 3 недійсними, підстава для оплати поставленої електричної енергії за цінами, встановленими у них, фактично відпала, а тому ТОВ «ВІМК» повинне повернути до місцевого бюджету Благовіщенської міської ради на підставі наведених правових положень надлишково сплачені грошові кошти у сумі 40683,88 грн. Водночас, вимоги Прокурора про стягнення 18688,67 грн обрахованих як надлишково сплачені є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Суд враховує, що кошти підлягають поверненню саме до місцевого бюджету Благовіщенської міської ради, оскільки одним із джерел фінансування КНП «Благовіщенська лікарня» для сплати витрат по договору є бюджетні кошти.

ВИСНОВКИ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, Суд уважає, що:

- Прокурор, захищаючи інтереси держави, правомірно звернувся із позовом в інтересах Благовіщенської міської ради, яка є належним державним органом у спірних правовідносинах, та довів, що вона не вживала своєчасні та належні заходи для захисту інтересів держави у спірних правовідносинах;

- при укладенні додаткових угод № 2 та № 3 КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» неправомірно збільшили установлену договором ціну електричної енергії більше ніж на 10 % від початкової та без документального підтвердження коливання ціни на ринку, що суперечить положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону про публічні закупівлі»;

- у позові Прокурор визначив підставу недійсності додаткової угоди № 6 як порушення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» уклали її з посиланням на зміну регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі електричної енергії, тобто на підставі пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 7 пункту 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», а тому стверджувальні підстави не складають наслідків її недійсності з посиланнями на пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- оскільки додаткові угоди № 2 та 3 укладені з порушенням закону вони є недійсними на підставі частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України;

- за наслідками недійсності додаткових угод № 2 та № 3 підстава для оплати поставленої електричної енергії за ціною, встановленою у них, фактично відпала, а тому ТОВ «ВІМК» повинне повернути КНП «Благовіщенська лікарня» на підставі статей 216, 670 та 1212 ЦК України надлишково сплачені грошові кошти у сумі 40683,88 грн.

На підставі викладеного позовні вимоги в частині визнання недійсними додаткових угод № 2 та № 3, а також стягнення 40683,88 грн є правомірними та підлягають задоволенню. Натомість вимоги про визнання недійсною додаткової угоди № 6 та стягнення 18688,67 грн є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовими витратами у справі є витрати Прокурора на сплату судового збору у сумі 12112 грн, сплачені платіжною інструкцією № 1448 від 20.06.2025.

Пункти 1 та 2 частини 2 статті 129 ГПК України встановлюють, що судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у позові на позивача, а тому судовий збір покладається на КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» у рівних частинах стосовно задоволених вимог про визнання додаткових угод недійсними, оскільки спірні угоди укладені з вини обох сторін, а стосовно майнової вимоги про стягнення коштів з ТОВ «ВІМК» у частині задоволених вимог, а саме 2074,49 грн (що складає 68,52 % задоволених вимог).

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсними укладені між КНП «Благовіщенська лікарня» та ТОВ «ВІМК» у межах договору про постачання електричної енергії № 13 від 01.02.2021 додаткові угоди № 2 від 03.10.2022 та № 3 від 28.10.2022.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» (розташованого за адресою: 54002, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5, оф. 526; ідентифікаційний код 42719687) на користь Благовіщенської міської ради (розташованої за адресою: 26400, Кіровоградська область, Голованівський район, м. Благовіщенське, вул. Промислова, буд. 23/54; ідентифікаційний код 05402697) до місцевого бюджету 40683,88 грн надмірно сплачених коштів.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» (розташованого за адресою: 54002, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5, оф. 526; ідентифікаційний код 42719687) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (розташованої за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, буд. 4; ідентифікаційний код 02910025) 5102,79 грн компенсації по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Благовіщенська лікарня» Благовіщенської міської ради (розташованого за адресою: 26400, Кіровоградська область, Голованівський район, м. Благовіщенське, вул. Гуменюка Ореста, буд. 2; ідентифікаційний код 01995309) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (розташованої за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, буд. 4; ідентифікаційний код 02910025) 3028 грн компенсації по сплаті судового збору.

6. У частині визнання недійсною додаткової угоди № 6 від 26.01.2023 та стягнення 18688,67 грн у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Після набрання рішенням законної сили оформлення і видача виконавчого документу буде здійснена в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі необхідності отримання виконавчого документа в паперовій формі позивач має звернутися з відповідною заявою. Одночасна видача виконавчого документа в електронній та паперовій формах не допускається.

Скорочене рішення Суд проголосив 04.03.2026.

Повне рішення Суд склав 05.03.2026.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити заступнику керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області, Благовіщенській місій раді, ТОВ "ВІМК" та КНП "Благовіщенська лікарня" Благовіщенської міської ради в електронній формі до Електронних кабінетів.