УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

29.01.2026Справа № 910/10468/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Колосовій О.П., розглянувши матеріали

заяви Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Левка Лук`яненка, буд. 2Д, м. Київ, 04212)

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 910/10468/21

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" пл.І.Франка буд.5, м. Київ, 01001

до Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві вул. Попова, буд. 1, м. Київ, 04212

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерне товариство "К.Енерго" вул. Енергетиків, буд. 34, м. Курахове, Донецька область, 85612

про стягнення 137 979,06 грн.

заінтересована особа: Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" 03190, м. Київ, вул. Всеволода Петріва, 10/8

Представники сторін:

від заявника: не зявився.

від стягувача: Цой Г.М.

від боржника: не з`явився.

від Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району": Малихін В.О.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м. Києві про стягнення 137 979,06 грн., а саме 111 908,89 грн. основного боргу, 8388,57 грн. процентів річних та 17681,60 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8353082 від 01.09.2006 та Договором № 8353082/8 про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) за державні кошти від 26.01.2015 в частині своєчасної та повної оплати спожитої відповідачем теплової енергії у гарячій воді, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, право вимоги якої набуто позивачем згідно укладеного з ПАТ "Київенерго" Договору № 601-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, за наявності якої позивачем також проценти річних та втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через відділ діловодства суду 26.07.2021 від позивача на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2021 надійшло клопотання № 30/7/1/10815 від 23.07.2021 про витребування доказів згідно статті 81 ГПК України, відкриття провадження у справі та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "К.Енерго", за результатами розгляду якого суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10468/21, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування у даній справі, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Також зазначеною ухвалою за клопотанням позивача залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "К.Енерго" ().

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 111 908 грн. 89 коп. основного боргу, 17 681 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 8 388 грн. 57 коп. процентів річних та 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

На примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 року, яке набрало законної сили 03.11.2022, судом 03.11.2022 року видано відповідний наказ.

Так, через систему "Електронний суд" 29.12.2025 року від Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява № ВП 70878482/5 від 29.12.2025 року про заміну сторони виконавчого провадження, з доказами надсилання її учасникам справи, відповідно до якої заявник просить суд замінити сторону боржника у відкритому виконавчому провадженні № 70878482 з Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві () на його правонаступника - Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" ().

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2025 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А. М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року розгляд заяви органу ДВС призначено на 28.01.2026 року.

У судове засіданні по розгляду заяви 29.01.2026 року з`явилися уповноважені представники стягувача та заінтересованої особи - Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", уповноважені представники боржника та третьої особи - не з`явились.

Орган ДВС та третя особа про дату, час і місце проведення судового засідання відповідно до норм ст. 6 ГПК України повідомлені належним чином шляхом надсилання копії ухвали суду від 13.01.2026 року про призначення судового засідання у справі № 910/10468/21 до електронного кабінету останнього, факт отримання якої 14.01.2026 року підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставку електронних листів до електронних кабінетів.

Докази вручення боржнику копії ухвали суду від 13.01.2026 року, яка направлялась на адресу його місцезнаходження, зазначену в заяві, а саме: 04212, м. Київ, вул. Попова, буд. 1, яка співпадає з адресою місцезнаходження боржника за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на час проведення судового засідання 29.01.2026 року в матеріалах справи відсутні.

Судом здійснено запит з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № R 66 боржнику, в якому зазначено, що станом на 20.01.2026 року поштове відправлення прибуло до відділення.

Про поважні причини неявки в судове засідання 29.01.2026 року представника боржника суд не повідомлено.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача (боржника), в матеріалах справи відсутні та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню сторін згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/18).

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведе господарський суд зазначає, що відповідач (боржник) не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду у справі №910/10468/21 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Про поважні причини неявки представника відповідача (боржника) в судове засідання 29.01.2026 року суд не повідомлено.

Судом доведено до відома, що через систему "Електронний суд" 27.01.2026 року від заінтересованої особи - КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" надійшли пояснення № 910/10468/21 від 27.01.2026 року на заяву про заміну сторони, в якому підприємство заперечує проти заяви, посилаючись на те, що боржник не може вважатись таким, що вибув із виконавчого провадження оскільки: реєстрацію про його припинення у відповідності до норм чинного законодавства не проведено; реєстрація змін до відомостей, що містять в Єдиному державному реєстрі щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (КП "ЦОС Шевченківського району"), на даний час також не проведена; в передавальному акті, яким визначено всі права та обов`язки, а також майно, що переходять до КП "ЦОС Шевченківського району" інформація про передачу кредиторських зобов`язань за поставлену теплову енергію з січня по березень 2012 року КП "Київтеплоенерго" чи його попередника ПАТ "Київенерго" не відображена.

Вказані документи судом долучено да матеріадів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від сторін, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 29.01.2026 року до суду не надходило.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки боржник та третя особа не скористалися наданими їм процесуальними правами, зокрема, останніми не забезпечено явку в судове засідання уповноважених представників, суд здійснював розгляд справи 29.01.2026 року виключно за наявними матеріалами та за відсутності уповноваженого представника боржника.

У судовому засіданні 29.01.2026 року представник стягувача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні 29.01.2026 року проти задоволення заяви про заміну сторони правонаступником заперечував з підстав, викладених у запереченні на заяву.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), який регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців та є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державних та приватних виконавців.

Так, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішення дає особі на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішення від 15.10.2009 року Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст.1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконання або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Згідно статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ст. 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17, на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 910/1972/17, за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, яке випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Отже, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. В той же час, процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення; а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.

Як встановлено судом за матеріалами справи, на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 року, яке набрало законної сили 03.11.2022, судом 03.11.2022 року видано відповідний наказ.

Так, 17.02.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70878482 з примусового виконання наказу Господарський суд м. Києва № 910/10468/21 від 03.11.2022 про стягнення з Комунального підприємства «Житлосервіс "Куренівка"» Оболонського району у м. Києві () на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () заборгованості у сумі 140 249,06 грн.

В подальшому, 17.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 154 469,96 грн., крім того, 27.04.2023 у межах цього ж виконавчого провадження державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника.

В свою чергу, як зазначено заявником та вбачається з наданих заявником доказів, що пунктом 5 рішення Київської міської ради від 22.06.2017 №616/2778 "Про деякі питання діяльності Комунальних підприємств, що передані до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації" вирішено реорганізувати комунальне підприємство "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м.Києві, комунальне підприємство "Житлосервіс "Оболонь" Оболонського району у м.Києві, комунальне підприємство "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві шляхом їх приєднання до комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

На виконання вказаного рішення Київської міської ради від 22.06.2017 № 616/2778 "Про деякі питання діяльності комунальних підприємств, що передані до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації" розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.09.2019 № 1634 затверджено передавальний акт комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка"" Оболонського району у м. Києві, відповідно до якого зобов`язання комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка"" Оболонського району у м. Києві перед кредиторами та боржниками, права та обов`язки, а також активи і пасиви комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка"" Оболонського району у м. Києві перейшли до правонаступника - комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", зокрема, кредиторська заборгованість перед структурним підрозділом "Енергозбут" Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) "Київенерго", при цьому судом при винесенні рішення у даній справі встановлено факт заміни первісного кредитора - ПАТ «Київенерго» на нового кредитора - КП «Київтеплоенерго» у зобов`язанні за договором № 8353082/8 від 26.01.2015 шляхом укладення договору відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 від 11.10.2018.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно із статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов`язання чи порушення правил здійснення діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

За загальним правилом покладення обов`язку боржника на третю особу є можливим лише за волею такої особи або в результаті універсального правонаступництва (переходу прав та обов`язків).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно зі ст. 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

У відповідності до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Приписами частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, як зазначено в постанові Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі № 296/443/16-ц, момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Отже, єдиним правонаступником майна, усіх прав та зобов`язань Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві, яке припиняється шляхом приєднання, може бути лише Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

При цьому, як встановлено судом, Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві () станом на час розгляду даної заяви не є припиненим, а перебуває у стані припинення з 05.04.2018 року, про що свідчить відповідний запис в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом враховано викладені в п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 910/5953/17 висновки, згідно яких якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Отже, відсутність станом на дату прийняття даної ухвали запису в ЄДР щодо припинення юридичної особи - Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві не спростовує вищезазначених висновків суду, оскільки дана обставина не стосується факту передачі прав та обов`язків до правонаступника, а лише є реєстраційною дією.

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20), у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Тобто, інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема, у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 922/4519/14, забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та Розпорядження Київської міської ради № 1634 від 17.09.2019 року, яким затверджено передавальний акт комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" є правонаступником усіх прав та обов`язків Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві, факт настання якого не пов`язується з державною реєстрацією припинення останнього, отже датою виникнення універсального правонаступництва Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" слід вважати дату прийняття відповідного рішення - 17 вересня 2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2020 року у справі № 296/443/16-ц.

За таких обставин, встановивши, що Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для здійснення заміни боржника у справі № 910/10468/21 з Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві" на його правонаступника - Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та, відповідно, задоволення заяви органу ДВС.

Керуючись ст.ст. 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну боржника у виконавчому провадженні № 70878482 задовольнити.

2. Замінити боржника - Комунальне підприємство "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м.Києві (вул. Попова, буд. 1, м. Київ, 04212; ) на його правонаступника - Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (вул. Всеволода Петріва, 10/8, м. Київ, 03190; код ЄДРПОУ - 31731838) у виконавчому провадженні № 70878482 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 року у справі № 910/10468/21 про стягнення з Комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" (04212, місто Київ, вул. Попова, 1; ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ) 111 908 (сто одинадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 89 коп. основного боргу, 17 681 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят один) грн. 60 коп. інфляційних втрат, 8 388 (вісім тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 57 коп. процентів річних та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон