ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026м. ДніпроСправа № 904/7002/25

За позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, )

до Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 31 715,92 грн

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни про стягнення 31 715,92 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 24182,97грн, плати за абонентське обслуговування в сумі 100,08 грн, інфляційних втрат у сумі 4 637,83 грн, пені в сумі 1 535,01 грн та 3% річних у сумі 1 260,03 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Розгляд справи просить здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову зазначає, що Фізична особа підприємець Бусень Інна Анатоліївна не виконала зобов`язання за індивідуальним договором № 4036/жб від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії за період із квітня 2023 року до березня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/7002/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025 у справі №904/7002/25, що направлена на адресу місцезнаходження відповідачки: АДРЕСА_1 , повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області 30.12.2025 з відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» від 24.12.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 74-77).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (відповідь № 2130617 від 15.12.2025, а.с. 68-69) місцезнаходження Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни: АДРЕСА_1 , тобто поштову кореспонденцію судом направлено за місцем державної реєстрації відповідачки.

На підставі п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання вказаного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Також суд наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, у Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни були всі відомості, необхідні для пошуку та відстеження руху справи № 904/7002/25, у тому числі можливість отримання такої інформації з відкритого джерела Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на вищевикладене, відповідачка не була позбавлена права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025 у справі №904/7002/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, Фізична особа підприємець Бусень Інна Анатоліївна повідомлена про розгляд справи належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025 про відкриття провадження у справі № 904/7002/25, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, запропоновано відповідачці подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Будь-яких клопотань про продовження зазначеного процесуального строку в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни не надходило, поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з абз. 1 ч. 2 ст. 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фізична особа підприємець Бусень Інна Анатоліївна не скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву, тому господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Ураховуючи предмет та підстави позову в даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідачки було достатньо часу для подання як відзиву на позовну заяву, так і доказів, у разі їх наявності, що Фізична особа підприємець Бусень Інна Анатоліївна не зробила, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позові обставин відповідачка суду також не повідомила.

З огляду на достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, беручи до уваги принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, у межах наданих йому повноважень, створив належні умови учасникам судового процесу для реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 «Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження» цього Кодексу.

Ураховуючи, що Фізична особа підприємець Бусень Інна Анатоліївна не скористалась наданим законом правом на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

З огляду на режим воєнного стану та повітряні тривоги, в суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено певні організаційні заходи. Справу розглянуто в розумний строк, ураховуючи вищевикладені обставини, а також з огляду на необхідність надання учасникам справи часу для реалізації своїх прав.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії по об`єкту, що належить відповідачці на праві приватної власності, умови надання послуги, порядок та строк оплати послуги, строк дії договору, наявність/відсутність заборгованості споживача, періоди прострочення, правомірність/неправомірність нарахування інфляційних втрат, 3%річних та пені.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією в розумінні Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має в користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії є комунальною послугою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-12) Бусень Інні Анатоліївні на праві приватної власності належить нежиле приміщення, розташоване на першому поверсі 5-поверхового житлового будинку, з прибудовою внутрішньою площею 28,5кв.м та тамбуром внутрішньою площею 3,6 кв.м, загальною площею 82,7 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров.Бульварний, буд. 16, прим. 1.

Згідно з абз.абз. 1, 2 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуги з постачання теплової енергії 01.10.2021 на своєму офіційному вебсайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Таким чином, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» (далі виконавець) та Фізичною особою підприємцем Бусень Інною Анатоліївною (далі споживач) укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (позивач цьому договору присвоїв № 4036/жб від 01.11.2021, а.с. 7-9, далі Договір).

Згідно з пунктом 1 Договору цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі послуга) індивідуальному споживачу (далі споживач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 Договору даний Договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» https://tec.dp.ua/.

Згідно з пунктом 4 Договору фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування Договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти Договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до цього Договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

На підставі пункту 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:

обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

На підставі пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Згідно з пунктом 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

У разі зміни розміру плати за абонентське обслуговування протягом строку дії цього Договору, новий розмір плати за абонентське обслуговування застосовується з моменту його введення виконавцем без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору.

Згідно з пунктом 31 Договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/3020/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього Договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Згідно з пунктом 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з пунктом 33 Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до пункту 34 Договору споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з підпунктом 3 пункту 41 Договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з пунктом 44 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього Договору відповідно до цього Договору або закону.

Згідно з пунктом 51 Договору цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до пункту 52 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору, Договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Факти поставки теплової енергії в період з листопада 2023 року до березня 2024 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Бульварний, буд. 16, прим. 1 підтверджуються актами про подання теплоносія та припинення подачі теплоносія (а.с. 16-17):

- акт № 373 від 23.11.2023 про подання теплоносія;

- акт № 276 від 28.03.2024 про припинення подачі теплоносія.

Згідно з актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- № 24109 від 30.11.2023 (а.с. 38) відповідачці в листопаді 2023 року поставлено 0,41 Гкал теплової енергії на суму 2 122,06 грн (із ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 27860 від 31.12.2023 (а.с. 41) відповідачці у грудні 2023 року поставлено 1,17 Гкал теплової енергії на суму 5 711,26 грн (із ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 826 від 31.01.2024 (а.с. 44) відповідачці в січні 2024 року поставлено 1,32 Гкал теплової енергії на суму 6 251,29 грн (із ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 4355 від 29.02.2024 (а.с. 47) відповідачці в лютому 2024 року поставлено 0,72 Гкал теплової енергії на суму 3 311,44 грн (із ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 7861 від 31.03.2024 (а.с. 50) відповідачці в березні 2024 року поставлено 1,52 Гкал теплової енергії на суму 6 786,92 грн (із ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ).

За актами надання послуг з абонентського обслуговування:

- № 10992 від 30.04.2023 (а.с. 23) відповідачці у квітні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 12819 від 31.05.2023 (а.с. 25) відповідачці у травні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 14483 від 30.06.2023 (а.с. 27) відповідачці в червні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 16214 від 31.07.2023 (а.с. 29) відповідачці в липні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 18274 від 31.08.2023 (а.с. 31) відповідачці в серпні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 20149 від 30.09.2023 (а.с. 33) відповідачці у вересні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ);

- № 21955 від 31.10.2023 (а.с. 35) відповідачці в жовтні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн (із ПДВ).

Отже, за період із квітня 2023 року до березня 2024 року Фізичною особою підприємцем Бусень Інною Анатоліївною за адресою: АДРЕСА_2 отримано послугу з абонентського обслуговування на суму 100,08 грн та спожито теплову енергію на суму 24 182,97 гривень.

Предметом спору є стягнення з відповідачки на користь позивача за період із квітня 2023року до березня 2024 року плати з абонентського обслуговування в сумі 100,08 грн, заборгованості за постачання теплової енергії за Договором у сумі 24 182,97 грн, інфляційних втрат у сумі 4 637,83 грн, пені в сумі 1 535,01 грн та 3% річних у сумі 1 260,03 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором енергопостачання.

Указаний договір є оплатним, оскільки обов`язку постачальника за договором поставити теплову енергію відповідає обов`язок споживача оплатити вартість фактично отриманої теплової енергії.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 1, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Індивідуальний споживач зобов`язаний:

- укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;

- оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

На підставі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами;

2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами;

3) ліквідацію наслідків аварії.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» тепло-транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є:

своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії;

додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Як убачається з умов Договору, строки оплати за період із квітня 2023 року до березня 2024року є такими, що настали.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фізична особа підприємець Бусень Інна Анатоліївна не надала до суду докази оплати за період із квітня 2023 року до березня 2024 року плати за абонентське обслуговування в сумі 100,08грн та заборгованості за постачання теплової енергії за Договором у сумі 24 182,97 грн, позовну заяву не спростувала.

З урахуванням вищевикладеного, надані Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» докази на підтвердження заборгованості відповідачки за послугу з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування в загальній сумі 24 283,05 грн є більш вірогідними, тому ці позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати в сумі 4 637,83 грн, пеню в сумі 1 535,01 грн та 3% річних у сумі 1 260,03 гривень.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Аналогічні правові висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 646/14523/15-ц та № 703/2718/16-ц, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

За змістом статей 509, 524, 533 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Подібні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» нарахувало та просить стягнути інфляційні втрати в сумі 4 637,83 грн за загальний період з 01.01.2024 до 04.12.2025 (а.с. 54).

З приводу зазначеної вимоги позивача суд указує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" 100 грн = "ЗБ", де "Х" залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

За наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Указана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

З огляду на це, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» інфляційні втрати розрахувало правильно.

Отже, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 4 637,83 гривень.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» нарахувало та просить стягнути 3%річних у сумі 1 260,03 грн за загальний період з 01.01.2024 до 04.12.2025 (а.с. 54).

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Однак позивач при нарахуванні 3% річних не врахував ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України (31.12.2023, 31.03.2024 неділя, тобто вихідні дні), тому останніми днями оплати були 01.01.2024, 01.04.2024, тому прострочення оплати з 02.01.2024, 02.04.2024 року.

Ураховуючи вищевикладене, за період з 02.01.2024 до 04.12.2025 року 3% річних становлять 122,44 грн (2 122,06 грн * 3% * 365 днів : 366 днів : 100%) + (2 122,06 грн * 3% * 338 днів : 365днів : 100%);

за період з 02.04.2024 до 04.12.2025 року 3% річних становлять 166,37 грн (3 311,44 грн * 3% * 274 дні : 366 днів : 100%) + (3 311,44 грн * 3% * 338 днів : 365 днів : 100%).

За інші періоди Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» 3% річних розрахувало правильно.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 1 259,60 гривень.

З приводу пені суд зазначає таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 45 Договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

У зв`язку з порушенням Фізичною особою підприємцем Бусень Інною Анатоліївною строків оплати за спожиту теплову енергію Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» нарахувало та просить стягнути за Договором пеню в сумі 1 535,01 грн за загальний період з 01.01.2024 до 04.12.2025 (а.с. 56).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на це, за зобов`язанням, що виникло в листопаді 2023 року, строк оплати за яким настав 01.01.2024, пеня нараховується за період з 05.12.2024 до 04.12.2025 та становить 77,46 грн (2 122,06 грн * 0,01% * 365 днів : 100%);

за зобов`язанням, що виникло у грудні 2023 року, строк оплати за яким настав 31.01.2024, пеня нараховується за період з 05.12.2024 до 04.12.2025 та становить 208,46 грн (5 711,26 грн * 0,01% * 365 днів : 100%);

за зобов`язанням, що виникло в січні 2024 року, строк оплати за яким настав 29.02.2024, пеня нараховується за період з 05.12.2024 до 04.12.2025 та становить 228,17 грн (6 251,29 грн * 0,01% * 365 днів : 100%);

за зобов`язанням, що виникло в лютому 2024 року, строк оплати за яким настав 01.04.2024, пеня нараховується за період з 05.12.2024 до 04.12.2025 та становить 120,87 грн (3 311,44 грн * 0,01% * 365 днів : 100%);

за зобов`язанням, що виникло в березні 2024 року, строк оплати за яким настав 30.04.2024, пеня нараховується за період з 05.12.2024 до 04.12.2025 та становить 247,72 грн (6 786,92 грн * 0,01% * 365 днів : 100%).

Отже, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 882,68гривень.

Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, тому з Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» підлягають стягненню 31 063,16 грн, у тому числі основна заборгованість у сумі 24 182,97 грн, плата за абонентське обслуговування в сумі 100,08 грн, інфляційні втрати в сумі 4 637,83 грн, 3%річних у сумі 1 259,60 грн та пеня в сумі 882,68 гривень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачку в сумі 2 965,68 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни про стягнення 31 715,92 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Бусень Інни Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ) 31 063,16 грн (тридцять одна тисяча шістдесят три гривні 16 копійок), у тому числі основну заборгованість у сумі 24 182,97 грн (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят дві гривні 97 копійок), плату за абонентське обслуговування в сумі 100,08 грн (сто гривень 08 копійок), інфляційні втрати в сумі 4 637,83 грн (чотири тисячі шістсот тридцять сім гривень 83 копійки), 3% річних у сумі 1 259,60 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять гривень 60 копійок), пеню в сумі 882,68 грн (вісімсот вісімдесят дві гривні 68 копійок), судовий збір у сумі 2 965,68 грн (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 68 копійок).

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13.03.2026.

Суддя В.О. Дичко