ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Справа № 914/3573/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНБЛАН», м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Вест Рей плюс», м.Львів,

про: зобов`язання виконати умови договору та стягнення штрафних санкцій.

Суддя І. Б. Козак

При секретарі Р.Волошин

Представники сторін:

Від позивача: Прімєрова Н.Г.

Від відповідача: не з`явився.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНБЛАН до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Вест Рей плюс» про зобов`язання виконати умови договору будівельного підряду та стягнення 74 590,22 грн пені та 67 348,00 грн штрафу.

Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2026.

10.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.03.2026.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 03.03.2026 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві. Просить зобов`язати відповідача виконати умови Договору будівельного підряду № 14/01/25 від 14.01.2025 і додатку № 1 та здійснити освітлення на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 4 та стягнути з відповідача 74 590,22 грн пені та 67 348,00 грн штрафу за порушення умов Договору.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

- 5744,14 грн сплачений судовий збір;

- 10 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 03.03.2026 не з`явився, відзиву на позову заяву не подавав.

Обставини справи.

14 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНБЛАН» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО- БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕСТ РЕЙ ПЛЮС» (Підрядник) був укладений Договір будівельного підряду № 14/01/25.

Згідно пункту 1.1. Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на умовах та у строк, передбачений чинним договором, на свій ризик здійснити монтаж освітлення на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 4, у подальшому в тексті «Роботи», а замовник зобов`язується прийняти й оплатити вказані роботи на умовах та у строк, передбачений чинним договором та додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору роботи, передбачені п.п. 1.1. цього договору, виконуються за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 4.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що забезпечення робіт матеріалами, технологічним, енергетичним, електротехнічним та іншим устаткуванням покладається на підрядника.

Підрядник виконує роботу та самостійно організовує виконання робіт (п.п. 1.4. Договору).

Датою початку виконання робіт за чинним договором є дата перерахування замовником авансового платежу на рахунок підрядника (п. 2.1. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору вартість договору складає 336 740,00 грн в тому числі ПДВ.

Авансовий платіж становить 80% від суми Договору, а саме 269 392,00 грн в тому числі ПДВ (п.п. 3.3.1. Договору).

Остаточна оплата сплачується замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт (п.п. 3.3.2. Договору).

17 січня 2025 року позивачем було перераховано відповідачу авансовий платіж в сумі 134 696,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 22 449,33 грн згідно банківської виписки за 17.01.2025.

20 січня 2025 року позивачем було перераховано відповідачу авансовий платіж в сумі 134 696,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 22 449,33 грн згідно банківської виписки за 20.01.2025.

11 липня 2025 року позивач додатково перерахував відповідачу 8000,00 грн в т.ч. ПДВ 20% 1333,33 грн на здійснення монтажу на об`єкті.

Всього позивач перерахував відповідачу 277 392,00 грн, в т.ч. ПДВ - 46 232,00 грн.

Підрядник зобов`язаний виконати роботи, передбачені даним договором протягом 30 (тридцяти) робочих днів, при умові перерахування повної суми авансового платежу замовником та забезпечення замовником доступу до об`єкта, в стані будівельної готовності до робіт (п. 2.2. Договору).

На підставі наведеного, відповідач зобов`язаний був виконати роботи не пізніше 03 березня 2025 року, починаючи з 21 січня 2025 року.

Однак, відповідач не виконав роботи, передбачені Договором.

Відповідно до п.п. 6.2.2. Договору підрядник зобов`язаний виконати передбачені в п.п. 1.1., 1.2. Договору роботи на вказаних в ньому умовах, а також дотримуватись усіх інших, передбачених даним Договором зобов`язань. 1

08 вересня 2025 року позивач звернувся до відповідача претензією з вимогою виконати передбачені в п.п. 1.1., 1.2. Договору роботи та передати їх позивачу згідно умов Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання даної претензії

Однак відповіді на вказану претензію позивач не отримав.

Згідно п. 9.1. Договору за невиконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно даного договору та законодавства України. Застосування санкцій, передбачених даним Договором не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язання в натурі.

Пунктом 9.3. Договору передбачено, що у випадку порушення підрядником встановлених Договором строків виконання робіт та/або строків усунення дефектів та/або гарантійних строків, підрядник зобов`язується сплатити замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання зобов`язань, від вартості робіт, за кожний день прострочення. У разі прострочення виконання робіт більше ніж на 5 (п`ять) днів, підрядник сплачує додатково штраф у розмірі 20% від вартості невчасно виконаних робіт.

Позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання зобов`язань, від вартості робіт, за кожний день прострочення в сумі 74 590,22 грн та штраф у розмірі 20% від вартості невчасно виконаних робіт в сумі 67 348,00 грн.

Станом на дату винесення рішення роботи згідно Договору відповідачем не виконані, штрафні санкції позивачу не сплачені. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Оцінка суду.

Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст.625, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України).

В силу вимог п.5 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Підрядник зобов`язаний виконати роботи, передбачені даним договором протягом 30 (тридцяти) робочих днів, при умові перерахування повної суми авансового платежу замовником та забезпечення замовником доступу до об`єкта, в стані будівельної готовності до робіт (п. 2.2. Договору).

Вартість Договору складає 336 740,00 грн (пункт 3.1. Договору)

Авансовий платіж становить 80% від суми Договору, а саме: 269 392,00 грн (пункт 3.3.1 Договору)

Судом встановлено, що позивач виконав свій обов`язок щодо сплати авансового платежу в розмірі 269 392,00 грн, перерахувавши такий на банківський рахунок відповідача згідно банківської виписки за рахунками позивача за 17.01.2025 та 20.01.2025.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був виконати роботи не пізніше 03.03.2025.

Доказів виконання робіт за Договором відповідач суду не надав, позовні вимоги належними та допустимим доказами не спростував.

Відтак вимога про зобов`язання відповідача виконати умови Договору будівельного підряду № 14/01/25 від 14.01.2025 і додатку №1 та здійснити освітлення на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 4 є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Щодо стягнення штрафних нарахувань суд зазначає наступне.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення не грошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Згідно п. 9.1. Договору за невиконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно даного договору та законодавства України. Застосування санкцій, передбачених даним Договором не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язання в натурі.

Пунктом 9.3. Договору передбачено, що у випадку порушення підрядником встановлених Договором строків виконання робіт та/або строків усунення дефектів та/або гарантійних строків, підрядник зобов`язується сплатити замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання зобов`язань, від вартості робіт, за кожний день прострочення. У разі прострочення виконання робіт більше ніж на 5 (п`ять) днів, підрядник сплачує додатково штраф у розмірі 20% від вартості невчасно виконаних робіт.

Позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання зобов`язань, від вартості робіт, за кожний день прострочення в сумі 74 590,22 грн та штраф у розмірі 20% від вартості невчасно виконаних робіт в сумі 67 348,00 грн.

Здійснивши перерахунок суми пені та штрафу, за порушення умов Договору, суд встановив, що такий розрахунок здійснено вірно, відтак до стягнення з відповідача підлягає 74 590,22 грн пені за період: 04.03.2025 - 19.11.2025 та 67 348,00 грн 20% штрафу від вартості невчасно виконаних робіт.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача повністю.

Позивачем заявлено до стягнення 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи міститься: Договір про надання правничої допомоги від 03 листопада 2025 року; Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 24 листопада 2025 року, Акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 27 лютого 2026 року, згідно яких вбачається, що всього позивачу надано правничу допомогу у справі на суму 10 000,00 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у Постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від відповідача не надходило.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є правомірною, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відтак, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі - у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Вест Рей плюс» (адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367а; ) виконати умови Договору будівельного підряду №14/01/25 від 14.01.2025 і додатку № 1 та здійснити монтаж освітлення на об`єкті замовника: Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНБЛАН» (адреса: 79017, м. Львів, вул. Родини Крушельницьких, 5А; ), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 4.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Вест Рей плюс» (адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367а; ) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНБЛАН» (адреса: 79017, м. Львів, вул. Родини Крушельницьких, 5А; ) 74 590,22 грн пені, 67 348,00 грн штрафу, 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 5744,14 грн судового збору.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 10.03.2026.

Суддя Козак І.Б.