ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2026 р. м. Рівне Справа № 918/115/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Рівнетеплосервіс" (33019, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 27, )

до відповідача Комунального підприємства "Рівненський обласний клінічний госпіталь" Рівненської обласної ради (35311, Рівненська обл., Рівненський район, смт. Клевань, вул. Деражненська, 39, )

про стягнення заборгованості у сумі 518 478 грн. 64 коп..

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Кушнір О.С.

від відповідача - адвокат Грицай І.О.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 24.02.2026 по 25.02.2026 року.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Рівнетеплосервіс" звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Рівненський обласний клінічний госпіталь" Рівненської обласної ради в якому, посилаючись на порушення умов Договору про закупівлю теплової енергії №2001 від 23.01.2025 року, просить стягнути з останнього 518 478 грн. 64 коп. основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на "24" лютого 2026 року.

24.02.2026 року через систему Електронний суд представником відповідача подано Заяву, в якій позовні вимоги у розмірі 518 478, 64 грн. за Договором про закупівлю теплової енергії №2001 від 23.01.2025 визнає повністю.

Відповідно до ч.6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 25.02.2026 року представники позивача та відповідача заявили заяви про розгляду справи по суті у день підготовчого засідання.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження

суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 191 ГПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

23 січня 2025 року між Приватним підприємством «Рівнетеплосервіс» (далі - Позивач, Учасник) та Комунальним підприємством «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради, в подальшому перейменований на «Комунальне підприємство «Рівненський обласний клінічний госпіталь» Рівненської обласної ради (далі - Відповідач, Замовник) був укладений Договір про закупівлю теплової енергії № 2001 (далі - Договір №2001).

Згідно з п. 1.1. Договору Учасник зобов`язується у 2025 році надавати Замовникові теплову енергію, код ДК 021:2015:09320000-8. а Замовник - прийняти надану теплову енергію, оплатити її вартість за встановленими тарифами у строки, передбачені Договором. Пунктом 1.2. Договору №2001 встановлено, що кількість - планова кількість теплової енергії на потреби опалення в 2025 році наведена в додатку №3, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.5.2 Договору №2001 та Додатку №2 до Договору місце надання послуг: смт Клевань, вул. Деражненська. 39. Рівненської обл..

Пунктом 5.1. Договору №2001 передбачено, що постачання теплової енергії надається в строки, визначені розпорядженням Рівненського міського голови про початок та закінчення опалювального сезону.

Відповідно до п.4.4. Договору №2001 факт надання Замовнику теплової енергії засвідчується актом приймання-передачі теплової енергії, що підписується обома Сторонами кожного місяця.

Відповідно до пункту 4.3. Договору №2001 розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі, відповідно до діючих на день оплати тарифів.

Відповідно до пункту 4.6. Договору №2001 Замовник здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня розрахункового місяця.

Як встановлено судом, станом на 22 січня 2026 року за Відповідачем обліковується заборгованість за Договором про закупівлю теплової енергії №2001 від 23 січня 2025 року у сумі 222 712,75 грн. за грудень місяць 2025 року.

23 січня 2025 року між Приватним підприємством «Рівнетеплосервіс» та Комунальним підприємством «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради (Комунальне підприємство «Рівненський обласний клінічний госпіталь» Рівненської обласної ради) був укладений Договір про закупівлю теплової енергії № 2208 (далі - Договір №2208).

Згідно з п. 1.1. Договору №2208 Учасник зобов`язується у 2025 році надавати Замовникові теплову енергію, код ДК 021:2015:09320000-8, а Замовник - прийняти надану теплову енергію, оплатити її вартість за встановленими тарифами у строки, передбачені Договором.

Пунктом 1.2. Договору №2208 встановлено, що кількість - планова кількість теплової енергії для підігріву води в 2025 році наведена в додатку №3, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.5.2 Договору №2208 місце надання послуг: смт Клевань, вул. Деражненська, 39, Рівненської обл., 35311.

Пунктом 4.4. Договору №2208 факт надання теплової енергії засвідчується актом приймання-передачі, що підписується обома сторонами кожного місяця.

Відповідно до пункту 4.3. Договору №2208 розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі, відповідно до діючих на день оплати тарифів.

Відповідно до пункту 4.6. Договору №2208 Замовник здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня розрахункового місяця.

В порушення умов Договору про закупівлю теплової енергії № 2208 від 23 січня 2025 року Відповідач не провів своєчасну оплату за отриману теплову енергію для підігріву води за листопад і грудень 2025 року, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 295 765,89 грн..

Таким чином, станом на 22 січня 2026 року за Відповідачем - Комунальним підприємством «Рівненський обласний клінічний госпіталь» Рівненської обласної ради обліковується заборгованість: за спожиту теплову енергію на потреби опалення у сумі 222 712,75 грн.; за спожиту теплову енергію для підігріву води у сумі 295 765,89 грн.. Загальна сума заборгованості - 518 478,64 грн..

Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок теплопостачальної організацій забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Об`єктом договору постачання енергетичними та іншими ресурсами може виступати електрична і теплова енергія, природній газ, вода, нафта та інші ресурси, які надаються споживачеві (абонентові) через приєднану мережу електропроводів, трубопроводів тощо. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім цього, ч. 1 ст.625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на вищевказане позовні вимоги про стягнення з відповідача 518 478 грн. 64 коп. вартості послуг з постачання теплової енергії грунтуються на договорі та законі та, відповідно, підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, та те, що позивач довів належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем умов Договору №2001 від 23.01.2025 року та Договору №2208 від 23.01.2025 року про надання послуг з постачання теплової енергії, а відповідач вказаного не спростував, то, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час відповідно до ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України Приватному підприємству "Рівнетеплосервіс" (33019, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 27, ) 4094 грн. 05 коп. судового збору, сплаченого по платіжній інструкції №5904 від 17.12.2025, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №918/115/26.

Керуючись статтями 129, 130, 182-185, 191, 235-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Рівненський обласний клінічний госпіталь" Рівненської обласної ради (35311, Рівненська обл., Рівненський район, смт. Клевань, вул. Деражненська, 39, ) на користь Приватного підприємства "Рівнетеплосервіс" (33019, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 27, ) заборгованості у сумі 518 478 грн. 64 коп. та 4094 грн. 05 коп. судового збору.

3.Повернути з Державного бюджету України Приватному підприємству "Рівнетеплосервіс" (33019, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 27, ) 4094 грн. 05 коп. судового збору, сплаченого по платіжній інструкції №5904 від 17.12.2025, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №918/115/26.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02 березня 2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.