ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2026 Справа № 914/707/26

Суддя Господарського суду Львівської області Никон О.З., розглянувши матеріали заяви Фізичної особи підприємця Панченко Ірини Георгіївни, м. Павлоград Дніпропетровської області

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості

з Фізичної особи підприємця Чаплицької Надії Миколаївни, м. Львів

за договором заявкою №2910 від 29.10.2025 на суму 21 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи підприємця Панченко Ірини Георгіївни про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості з Фізичної особи підприємця Чаплицької Надії Миколаївни за договором заявкою №2910 від 29.10.2025 про надання послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом на суму 21 000,00 грн.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд встановив таке.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Господарським процесуальним кодексом України встановлено вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, пунктом 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначив, що станом на 09.03.2026 оплата наданих послуг за договором заявкою №2910 від 29.10.2025 не проведена, тому виникла заборгованість на суму 21 000,00 грн.

У договорі сторони погодили форму оплати безготівковий розрахунок в термін 8 15 робочих днів з дати оформлення оригіналів документів про надані послуги.

Заявник надав копію акта про надання послуг №72 від 30.10.2025, проте суд встановив, що такий акт не підписано боржником. Також заявник не надав доказ надіслання та отримання боржником такого акта.

Не долучив зявник і первинний бухгалтерський документ, а саме, товаро транспортну накладну (ТТН), яка б беззаперечно підтвердила факт виконання умов договору заявки та перевезення (отримання) товару вантажоодержувачем. Тому із поданої заяви не видається за можливе достовірно встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявник подав заяву про видачу судового наказу.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 148, 150, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Фізичній особі підприємцю Панченко Ірині Георгіївній у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Никон О.З.