УХВАЛА

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/8797/21
За заявою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 29738580,31 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від заявника: Гуменюк Т.М.

Від відповідача: Підпалий О.В.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство ДТЕК Київські електромережі звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго про стягнення 29238825,48 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (04080, м. Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85, ідентифікаційний код 19480600) на користь Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські електромережі (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20, ідентифікаційний код 41946011) заборгованість у сумі 27108455 (двадцять сім мільйонів сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн 78 коп., штраф у сумі 375679 (триста сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн 45 коп., пеню у сумі 910169 (дев`ятсот десять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн 65 коп., 3% річних у сумі 202359 (двісті дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять) грн 00 коп., інфляційні втрати у сумі 1117710 (один мільйон сто сімнадцять тисяч сімсот десять) грн 68 коп., судовий збір у 445715 (чотириста сорок п`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) грн 61 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 99918 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн 60 коп. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 22657,40 грн, 3% річних у розмірі 200,59 грн, втрат від інфляції у розмірі 1347,76 грн відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021, яке набрало законної сили, 22.11.2021 видано наказ.

25.02.2026 до суду від ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/8797/21, в якій останній проси суд: 1. звернути стягнення на грошові кошти ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БІЛОЦЕРКІВВОДА (), яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго () у загальному розмірі 12 855 687,28 грн згідно рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24 на користь Приватного акціонерного товариства ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ () в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 по справі № 910/8797/21 на умовах та в розмірі визначеними ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2026 № 911/3429/24 про розстрочення виконання рішення; 2. зупинити виконання рішення судового Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24 в межах загальної суми стягнення у розмірі 12 855 687,28 грн до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти; 3. заборонити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БІЛОЦЕРКІВВОДА вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Ухвалою суду від 02.03.2026 заяву позивача призначено до розгляду на 05.03.2026; відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про зупинення виконання рішення судового Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24 в межах загальної суми стягнення у розмірі 12 855 687,28 грн до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти; відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про заборону вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед Боржником до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти; запропоновано учасникам справи подати письмові пояснення з приводу поданої позивачем заяви.

04.03.2026 від відповідача надійшли заперечення на заяву, в яких він вказує, що виконання рішення суду від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24 було відстрочено, а отже сума заборгованості змінюється з урахуванням строків оплати, встановлених ухвалою суду про розстрочення від 05.02.2026. Крім того, в рамках даної справи судом неодноразово задовольнялись заяви позивача про звернення стягнення на кошти третіх осіб, що мають заборгованість перед відповідачем, а тому достеменно не відомо скільки коштів вже було сплачено на виконання рішення суду у даній справі. Відповідач просить відмовити у задоволенні заяви.

04.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода надійшли письмові пояснення, в яких особа не заперечує проти задоволення заяви позивача з урахуванням ухвали суду про розстрочення від 05.02.2026 № 911/3429/24. Сума заборгованості станом на день розгляду заяви становить 12855687,28 грн.

05.03.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що рішенням у справі № 911/3429/24 було визначено розмір заборгованості, яка підлягає сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода в порядку, передбаченому ухвалою суду від 05.02.2026 № 911/3429/24. І саме з урахуванням строків та сум оплати встановлених судом в ухвалі від 05.02.2026 позивач і просить звертати стягнення на грошові кошти. Заборгованість у даній справі в повному обсязі відповідачем не погашена, в тому числі і з урахуванням ухвал про звернення стягнення на кошти третіх осіб.

В судове засідання 05.03.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода не з`явився, в поданих до суду письмових поясненнях просив суд розглядати заяву без його участі.

Неявка представника Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода не перешкоджає розгляду заяви по суті.

В судовому засіданні 05.03.2026 представник заявника підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Розглянувши у судовому засіданні 05.03.2026 заяву позивача про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України Про виконавче провадження.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 10 Закону України Про виконавче провадження).

Частинами 1- 4 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19 зазначив, що подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 06.02.2020 у справі №913/381/18.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України При виконавче провадження та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

При цьому за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підставами відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

Предметом дослідження під час розгляду заяви відповідно до статті 336 ГПК України має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які просять звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17 та постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України Про виконавче провадження, зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

Норма частини дев`ятої статті 336 ГПК України спрямована на захист особи, яка має заборгованість перед боржником, від повторного стягнення з неї цієї заборгованості таким боржником як стягувачем і реалізується у відповідному виконавчому провадженні. Однак вона не встановлює додаткових умов для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать цій особі, яка має заборгованість перед боржником.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 913/558/17 та постанові від 01.07.2024 № 910/177/22.

Суд встановив, що рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд. 14, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ) заборгованість у розмірі 12443272 (дванадцять мільйонів чотириста сорок три тисячі двісті сімдесят дві) грн. 74 коп., проценти річних у розмірі 1456380 (один мільйон чотириста п`ятдесят шість тисяч триста вісімдесят) грн. 17 коп., інфляційні втрати у розмірі 1184007 (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі сім) грн. 57 коп. та судовий збір у розмірі 226254 (двісті двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 91 коп.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2026 № 911/3429/24 розстрочено виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі №911/3429/24 в частині стягнення заборгованості у розмірі 12443272,74 грн., процентів річних у розмірі 1456380,17 грн., інфляційних втрат у розмірі 1184007,57 грн. на 3 (три) місяці за наступним графіком:

- до 05.03.2026 - 5 027886,82 грн;

- до 05.04.2026 - 5027886,83 грн;

- до 05.05.2026 - 5027886,83 грн.

З поданих Товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода пояснень вбачається, що станом на день розгляду заяви сума їх заборгованості перед ДПЗД Укрінтеренерго, присуджена до стягнення рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24, становить 12855687,28 грн. А порядок і строки її оплати визначені ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2026 № 911/3429/24.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі № 910/20504/16).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини 1 статті 73, частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Принцип змагальності (стаття 13 Господарського процесуального кодексу України) і принцип рівності сторін (стаття 7 Господарського процесуального кодексу України), що пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Суд зазначає, що під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, зокрема під час розгляду заяв про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суди та учасники судового процесу зобов`язані керуватися принципами змагальності, рівності та застосовувати стандарт доказування.

Як вказує стягувач, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 по справі № 910/8797/21 позовні вимоги ПрАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ задоволено частково, ухвалено стягнути з ДПЗД Укрінтеренерго заборгованість у розмірі 27108455,78 грн основного боргу, 910169,65 грн пені, 375679,45 грн штрафу, 202359,00 грн три відсотки річних, 1117710,68 грн інфляційні втрати, 445715,61 грн судового збору та 99918,60 грн витрати на правову допомогу. На виконання зазначеного рішення, Господарським судом міста Києва видано наказ від 22.11.2021 № 910/8797/21 про його примусове виконання, який в подальшому пред`явлено до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 30.12.2021 було відкрито виконавче провадження № 67991590. Як зазначає позивач, залишок заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 по справі № 910/8797/21 складає 28155165,10 грн.

Представник ДПЗД «Укрінтеренерго» зазначив у запереченнях на заяву, що по справі № 910/8797/21, Господарський суд міста Києва неодноразово задовольняв заяви ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕТРОМЕРЕЖІ», зокрема: ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 звернуто стягнення на грошові кошти Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" у розмірі 1405641,53 грн; ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 звернуто стягнення на грошові кошти ТОВ «Облтрансбуд» у розмірі 699797,70 грн; ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 звернуто стягнення на грошові кошти Державної митної служби України в особі Харківської митниці у розмірі 2461262,77 грн; ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 звернуто стягнення на грошові кошти ТОВ «Інжбуд Компані» у розмірі 8664968,24 грн; ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 звернуто стягнення на грошові кошти ПрАТ «НВП «Система» у розмірі 4472172,45 грн.

В свою чергу у додаткових поясненнях вказано, що фактичним виконанням рішення про стягнення коштів вважається саме зарахування грошових коштів на рахунок стягувача (кредитора) або видача їх йому готівкою. Із вказаного переліку ухвал суду, кошти на рахунок ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕКРЕЖІ» зараховано лише на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 про звернення стягнення на грошові кошти з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" у розмірі 1371057,77 грн та ухвали Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 про звернення стягнення на грошові кошти з ТОВ «Облтрансбуд» у розмірі 699797,70 грн. Про надходження коштів за вказаними вище ухвалами ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» повідомляло і ДПЗД «Укрінтеренерго», і державну виконавчу службу та відповідно враховано під час подання до суду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником по справі № 910/8797/21. Однак, за іншими ухвалами суду ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» кошти не отримувало.

Суд з приводу заперечень відповідача наголошує, що з урахуванням загальної суми заборгованості, навіть з урахуванням всіх ухвали, якими звернуто стягнення на кошти третіх осіб, заборгованість відповідача перед позивачем не є в повному обсязі погашеною.

Заперечення боржника стосуються того, що позивачем не підтверджено розмір заборгованості, проте сам боржник не вказав суму наявної заборгованості, як і не спростував визначений стягувачем розмір.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні як докази добровільного виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24 на суму 12855687,28 грн Товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода, так і докази його примусового виконання.

Суд також відзначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24 визначено розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго і та обставина, що ухвалою суду від 05.02.2026 було відстрочено виконання рішення не спростовує тієї обставини, що розмір заборгованості визначено. Ухвала суду тільки внормовує строки оплати сум заборгованості, які заявник просить врахувати при задоволенні заяви про звернення стягнення на кошти третьої особи.

Стаття 336 ГПК України передбачає лише необхідність підтвердження судовим рішенням, яке набрало законної сили, суми заборгованості і не містить заборон щодо стягнення означеної суми боргу в порядку відстрочення, визначеного судом.

Відтак матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго на підставі рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24, яке набрало законної сили, у розмірі 12855687,28 грн, яка має бути сплачена з урахуванням строків, визначених в ухвалі суду від 05.02.2026 № 911/3429/24.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки суду було доведено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода заборгованості перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго у розмірі 12855687,28 грн, що підтверджена рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24, яке набрало законної сили, суд вважає заяву Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські електромережі обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про звернення стягнення на кошти третіх осіб задовольнити.

2. Звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Сухоярська, будинок 14, ідентифікаційний код 38010130), яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ідентифікаційний код 19480600) у загальному розмірі 12855687 (дванадцять мільйонів вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн 28 коп. підтверджену рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 911/3429/24, на користь Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські електромережі (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20, ідентифікаційний код 41946011) в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 по справі № 910/8797/21 на умовах та в розмірі визначених ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2026 № 911/3429/24 про розстрочення виконання рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І. В. Усатенко