ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"16" березня 2026 р. Справа № 916/864/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу (вх. №888/26 від 10.03.2026), пред`явлену до боржника фізичної особи-підприємця Ахмад Гуллана,

ВСТАНОВИВ:

Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулося до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Ахмад Гуллана заборгованості за договором на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі № ВМ-219/25 від 04.06.2025 у розмірі 4248 грн.

Розглянувши заяву Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору (п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX встановлено, що у 2026 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2025 року становить 3328,00 грн.

Отже, за пред`явлення до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 266,24 грн. Проте на підтвердження виконання процесуального обов`язку в частині сплати судового збору заявником не було надано суду жодного доказу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги неподання Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради доказів сплати судового збору, що свідчить про невідповідність заяви вимогам ст. 150 ГПК України, господарський суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні поданої заявником заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Ахмад Гуллана.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна