ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2026 р. м. ХарківСправа № 922/3651/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши заяву кредитора Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. № 29857 від 19.12.2025) до боржника ОСОБА_1 по справі № 922/3651/25

за заявоюОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1

За участю:

представника боржника - Редька М.Г.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просив суд відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, ввести процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Каратуна Євген Євгеновича.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 серед іншого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича та призначено проведення попереднього засідання суду.

24.11.2025 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття справи про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про керуючого реструктуризацією, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника (номер публікації 77766).

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання неплатоспроможним надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№ 29857 від "19" грудня 2025 р.) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 на суму 5 345,76 грн.

Ухвалою від 29.01.2026 суд прийняв заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№ 29857 від "19" грудня 2025 р.) з грошовими вимогами до боржника та призначив її до розгляду в попередньому засіданні господарського суду.

Зобов`язав керуючого реструктуризацією разом з боржником розглянути заяву кредитора та письмово повідомити про результати розгляду заявника та суд до дати проведення попереднього засідання.

12.01.2026 до суду від керуючого реструктуризацією надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора ПрАТ "Харківенергозбут", в якому він зазначив, що визнав заявлені вимоги частково на суму 1 176,07 грн., що становить 22% від загальної вартості вимог кредитора. В обґрунтуванні своєї позиції керуючий реструктуризацією зазначив, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що нерухоме майно належить на праві спільної часткової власності наступним особам:

- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 розмір частки 39/100;

- ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 розмір частки 39/100;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 розмір частки 22/100.

Таким чином, Боржник є співвласником вищевказаного нерухомого майна, а оскільки доказів підписання публічного Договору від 01.01.2019 саме Боржником Кредитором не надано, то розмір його зобов`язання має обраховуватись в межах частки його власності.

12.01.2026 до суду від ПрАТ "Харківенергозбут" надійшло клопотання (вх. № 875), в якому кредитор просить суд закрити провадження у справі № 922/3651/25 в частині розгляду заяви з кредиторськими вимогами ПрАТ Харківенергозбут до ОСОБА_1 на суму 5 345,76 грн. та вирішити питання щодо повернення сплаченого судового збору платіжною інструкцією № 25083 від 17.12.2025 у розмірі 4 844,80 грн. В обґрунтування клопотання кредитор повідомляє, що 22.12.2025 року на рахунок ПрАТ "Харківенергозбут" з боку Боржника було проведено оплату за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_4 у розмірі 985,00 грн., (джерело даних: АТ "Укрпошта" № від 22.12.2025), що підтверджується даними, які обліковуються у ПрАТ "Харківенергозбут". 09.01.2026 року на рахунок ПрАТ Харківенергозбут з боку Боржника було проведено оплату за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_4 у розмірі 4 702,00 грн., (джерело даних: Платіжна інструкція № 36109610SB від 09.01.2026), що підтверджується даними, які обліковуються у ПрАТ "Харківенергозбут". На теперішній час борг у розмірі 5 345,76 грн. у ОСОБА_1 - відсутній.

В судовому засіданні 13.01.2026 суд відклав розгляд справи в попередньому засіданні на 18 лютого 2026 року о(б) 10:30 год., ухвалу про що було занесено до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні представник боржника зазначив, що боржник погасив суму заборгованості та просив суд закрити провадження по справі в частині розгляду вимог ПрАТ "Харківенергозбут".

Інші учасники провадження в призначене судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи в підготовчому засіданні були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніор Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що явка учасників у справі про банкрутство судом не була визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву ПрАТ "Харківенергозбут" за наявнимив справіі матеріалами.

Суд, дослідивши заяву ПрАТ "Харківенергозбут" з грошовими вимогами до боржника, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників процесу, встановив наступне.

ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії що постачає ПрАТ "Харківенергозбут" за особовим рахунком № НОМЕР_5 за адресою: м. Харків, вул. Тракторна, буд. 9 згідно публічного Договору від 01.01.2019.

Враховуючи наведені приписи, та те, що за вказаною адресою фактично спожито електричну енергію, Договір вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua з Боржником, дані про якого передані від попереднього постачальника АТ Харківобленерго.

Відповідно до п. 5 ч. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу

Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції № 28 - фіксовані ціни на електроенергію, що відпускається індивідуальним побутовим споживачам з 1 червня 2024 року до 30 квітня 2026 року становлять за 1 кВт·год : - без податку на додану вартість 3,60 гривень, - з податком на додану вартість 4,32 гривень. У будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах), обладнаних в установленому порядку електроопалювальними установками та для побутових споживачів, які проживають у багатоквартирних будинках, що не газифіковані і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання або системи автономного теплопостачання, які використовують будь-які види енергоносіїв, крім електричної енергії:

- у період з 1 травня по 30 вересня (включно): без податку на додану вартість 3,60 гривень, з податком на додану вартість 4,32 гривень;

- у період з 1 жовтня по 30 квітня (включно): до 2000 кВт·год спожитої електричної енергії на місяць (включно, за весь обсяг споживання) без податку на додану вартість 2,20 гривень, з податком на додану вартість 2,64 гривень; понад 2000 кВт год спожитої електричної енергії на місяць без податку на додану вартість 3,60 гривень, з податком на додану вартість 4,32 гривень. За наявності окремого обліку споживання електроенергії за періодами часу розрахунки проводяться за фіксованою ціною на електричну енергію із застосуванням таких коефіцієнтів:

За двозонним диференціюванням за періодами часу: 0,5 фіксованої ціни в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї до 7-ї години); повна фіксована ціна в інші години доби.

За тризонним диференціюванням за періодами часу: 1,5 фіксованої ціни в години максимального навантаження енергосистеми (з 8-ї до 11-ї години і з 20-ї до 22-ї години); повна фіксована ціна у напівпіковий період (з 7-ї до 8-ї години, з 11-ї до 20-ї години, з 22-ї до 23-ї години); 0,4 фіксованої ціни в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї до 7-ї години). Фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів застосовуються згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 483 Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії зі змінами від 22 жовтня 2025 р. №1331.

Інформація про діючу ціну електричної енергії розміщується на офіційному веб-сайті Постачальника.

Сума коштів, яку має оплатити Споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію, визначається як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії на діючу ціну у розрахунковому періоді.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 10 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

У разі неотримання Споживачем рахунків на спожиту електричну енергію у відповідних структурних підрозділах за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє рахунки та інші розрахункові документи Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Рахунки за електроенергію були направлено поштою. Реєстри переданих для доставки рахунків за розрахунковий період квітень жовтень 2025 надаються.

Кредитор зазначає, за період з 01.05.2025 по 01.12.2025 за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ Харківобленерго показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 5 345,76 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками боржник не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі.

Водночас, кредитор 12.01.2026 звернувся до суду із заявою про закриття провадження по справі щодо розгляду його заяви з грошовими вимогами у зв`язку із повним погашенням заборгованості боржником.

Суд, стосовно такої заяви, вважає за необхідне зауважити, що провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 2 КУПБ).

Процедура, її особливості та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи регламентовані положеннями КУзПБ, зокрема його положеннями в книзі четвертій "Відновлення платоспроможності фізичної особи".

Водночас, окремі положення цього Кодексу визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном фізичної особи, щодо якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність та застосовані відповідні процедури.

Так, з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Такого змісту висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г і № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 21/557/15-г/10 та в низці інших постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство.

При цьому, поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна/керуючого реструктуризацією чи ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 5/530-03, від 09.04.2019 у справі № Б8/180-10).

Суд зауважує, що ухвалою від 18.11.2025, якою було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) також був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном, керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку, небанківському надавачу платіжних послуг або з електронного гаманця боржника в емітенті електронних грошей.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - сторони генеральної угоди відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів на період дії процедури погашення заборгованості щодо сум заборгованості учасників розрахунків, що підлягають погашенню на умовах, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії".

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті та статтею 94 цього Кодексу (ч. 5 ст. 41 КУзПБ).

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Суд звертає увагу, що запровадження мораторію у справі про банкрутство має на меті забезпечення впорядкованого, пропорційного та справедливого задоволення вимог усіх кредиторів у порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства, а також недопущення вибіркового задоволення вимог окремих кредиторів поза межами встановлених процедур.

Як встановлено судом, вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" щодо заборгованості за спожиту електричну енергію не належать до категорії вимог, на які відповідно до частини п`ятої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства не поширюється дія мораторію. Отже, задоволення боржником таких вимог можливе виключно у порядку та спосіб, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, зокрема із застосуванням встановлених цим Кодексом механізмів погашення конкурсної заборгованості.

Водночас матеріали справи свідчать про здійснення боржником задоволення вимог зазначеного кредитора поза межами передбачених Кодексом процедур, що не узгоджується з правовим режимом мораторію, запровадженого у справі про банкрутство, та не відповідає визначеному законодавством порядку задоволення вимог кредиторів.

Суд критично ставиться до такої поведінки боржника, оскільки дотримання боржником встановлених Кодексом України з процедур банкрутства обмежень щодо задоволення вимог кредиторів є необхідною умовою забезпечення рівності прав усіх кредиторів у справі. Вчинення боржником дій, спрямованих на задоволення вимог окремого кредитора поза межами передбачених законодавством процедур, не узгоджується з принципами здійснення процедур банкрутства та не сприяє досягненню їх мети.

Водночас, суд констатує, що станом на час розгляду справи в попередньому засіданні заборгованість боржника перед ПрАТ "Харківенергобут" погашена.

Так, з матеріалів справи вбачається, що боржником проведено оплату за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_4 у розмірі 985,00 грн., (джерело даних: АТ "Укрпошта" № від 22.12.2025). 09.01.2026 року на рахунок ПрАТ Харківенергозбут з боку Боржника було проведено оплату за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_4 у розмірі 4 702,00 грн., (джерело даних: Платіжна інструкція № 36109610SB від 09.01.2026).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

За таких обставин, у зв`язку із тим, що заборгованість ОСОБА_1 у сумі 5 345,76 грн, яка заявлялась кредитором та була предметом розгляду в цій заяві з грошовими вимогами відсутня, подальший розгляд заяви ПрАТ "Харківенергозбут" є недоцільним, тому суд доходить висновку, що провадження щодо розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. № 29857 від 19.12.2025) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 по справі № 922/3651/25 підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній предмет спору, а клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. № 875 від 12.01.2026) про закриття провадження - задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову, і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Кредитор в своєму клопотанні про закриття провадження по справі просить суд повернути з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника сплачений на підставі платіжної інструкції № 25083 від 17.12.2025 у розмірі 4 844,80 грн.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити клопотання ПрАТ "Харківенергозбут" та повернути йому з Державного бюджету 4844,80 грн. судового збору, сплаченого до господарського суду Харківської області згідно платіжної інструкції № 25083 від 17.12.2025, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Окрім цього, при виготовленні повного тексту ухвали судом встановлено, що при оголошенні скороченої ухвали про закриття провадження щодо розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", судом проголошено про повернення судового збору на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодієвська, 11, ) замість Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут".

Враховуючи, що відповідно ч. 7 ст. 233 ГПК України, виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді, суд застерігає про виправлення в резолютивній частині ухвали по справі № 922/3651/25 стосовно особи, на користь якої підлягає поверненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 11, 130, 231, 233, 234, 235, 251 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. № 875 від 12.01.2026) про закриття провадження по справі та повернення судового збору.

Закрити провадження щодо розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. № 29857 від 19.12.2025) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 по справі № 922/3651/25.

Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про повернення судового збору з Державного бюджету.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, ) з Державного бюджету 4844,80 грн. судового збору, сплаченого до господарського суду Харківської області згідно платіжної інструкції № 25083 від 17.12.2025, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Дана ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та підлягає негайному виконанню, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про повернення судового збору до виконання становить три роки, тобто до 18.02.2029.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала підписана 02.03.2026 (у зв`язку з перебуванням судді Кононової О.В. у період з 23 по 27 лютого 2026 року на навчанні з підготовки та підтримання кваліфікації суддів місцевих господарських судів, організованому Харківським регіональним відділенням Національної школи суддів України).

Суддя Кононова О.В.