СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Харків Справа №917/1500/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників у режимі відеоконференції:

апелянта Чалап С.І., довіреність від 22.10.2024 року, самопредставництво;

державний виконавець Васильєва Н.О., довіреність №7 від 01.01.2026 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» (вх.№257П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 року винесену за результатом розгляду скарги на дії Державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі №917/1500/24,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» (код за , юридична адреса м.Кременчук, вул. Полковника Гегечкорі буд. 32; фактична адреса вул. Небесної Сотні 32),

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» (, юридична адреса Полтавська область, м.Кременчук, вул.Івана Мазепи буд. 25 кв.12 ),

про стягнення 261684.89 грн,-

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД»,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс»,

про визнання недійним договору,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» звернулося до Господарського суду Полтавської області зі скаргою (вх.№15024 від 24.11.2025 року) на дії Державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по справі №917/1500/24, згідно якої скаржник просив суд:

1. Поновити строк для подання скарги в частині оскарження постанови від 04.11.2025 року про відкриття виконавчого провадження №79501314 та постанови про закінчення виконавчого провадження №79501314 від 07.11.2025 року, винесених Державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєвою Наталією Олександрівною.

2. Визнати протиправними та скасувати постанову від 04.11.2025 року про відкриття виконавчого провадження №79501314, постанову про закінчення виконавчого провадження №79501314 від 07.11.2025 року, постанову від 11.11.2025 року про відкриття виконавчого провадження №79564764, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79564764 від 11.11.2025 року, винесені Державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєвою Наталією Олександрівною.

3. Визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєвої Наталії Олександрівни щодо повернення Наказу Господарського суду Полтавської області від 19.09.2025 року по справі №917/1500/24 Державній судовій адміністрації України як стягувачу.

4. Зобов`язати Державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васильєву Наталію Олександрівну вчинити дії:

- щодо повернення Державній судовій адміністрації України як стягувачу наказу Господарського суду Полтавської області від 19.09.2025 року по справі №917/1500/24;

- щодо повернення на рахунок ТОВ «Вектор.ЛТД» НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк» безпідставно стягнутих грошових коштів - витрат виконавчого провадження №79501314 в розмірі 270,00 грн та витрат виконавчого провадження №79564764 в розмірі 75,00 грн, всього: 345,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.01.2025 року у справі №917/1500/24 (повний текст складено 26.01.2026 року, суддя Киричук О.А.) відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» (вх.№15024 від 24.11.2025 року) на дії Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/1500/24 від 19.09.2025 року та усунення порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» шляхом зобов`язання повернути стягувачу наказу №917/1500/24 від 19.09.2025 року; визнання протиправними дій Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що виявились у винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2025 року, закінчення виконавчого провадження від 07.11.2025 року та усунення порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» шляхом скасування цих постанов.

Ухвалено закрити провадження з розгляду скарги в частині вимог, пов`язаних з розглядом правомірності постанов про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 року у справі №917/1500/24 і ухвалити нове рішення про задоволення скарги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 30.09.2025 року ним добровільно виконано наказ від 19.09.2025 року та проведено оплату у дохід Державного бюджету України судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 1816,80 грн за платiжними реквiзитами, вказаними на офіційному вебсайті Господарського суду полтавської області та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн за платiжними реквiзитами, вказаними на офіційному вебсайті Східного апеляційного господарського суду. Про виконання наказу від 19.09.2025 року та проведену оплату листом від 30.09.2025 року №30/09/25-01 повідомлено на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській областi. У той час, не дивлячись на добровільне виконання наказу від 19.09.2025 року та інформування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській областi з боку ТОВ «Вектор.ЛТД» Державною судовою адміністрацією України, в особі начальника юридичного управління Зоряни Чуб, до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Крюківський відділ ДВС) було подано листа «Про сплату судового збору» від 27.10.2025 року №10-21194/25.

Державним виконавцем Крюківського відділу ДВС Васильєвою Наталією Олександрівною винесено постанову від 04.11.2025 року про відкриття виконавчого провадження №79501314 про примусове стягнення згідно наказу від 19.09.2025 року. Проте, наказ від 19.09.2025 року був добровільно виконаний ТОВ «Вектор.ЛТД», тому він не є виконавчим документом в розумінні приписів п.1 ч.1 ст.3, ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та не підлягав примусовому виконанню. Про наведене листом від 05.11.2025 року №05/11/25-01 було повідомлено на адресу Крюківського відділу ДВС. У подальшому, 11.11.2025 року ДВ Васильєвою Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79564764 про примусове виконання постанови №79501314 від 04.11.2025 року Крюківського ДВС про стягнення витрат з ТОВ «Вектор.ЛТД» в розмірі 270,00 грн, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79564764 в загальній сумі мінімальних витрат: 75,00 грн.

Апелянт наполягає на тому, що ні стягувачем, ні його представником, заява про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у належний спосіб не подавалася; правомочність начальника юридичного управління ДСА України Зоряни Чуб на вчинення дій в інтересах стягувача щодо підписання та подання заяви про примусове виконання рішення не підтверджена. Фактично, наказ від 19.09.2025 року був добровільно виконаний ТОВ «Вектор.ЛТД», тому він не є виконавчим документом в розумінні приписів п.1 ч.1 ст.3, ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та не підлягав примусовому виконанню. Скаржник вважає, що державний виконавець Васильєва Н.О. повинна була вчинити дії щодо повернення наказу від 19.09.2025 року Стягувачу відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», але не вчинила їх.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 року у справі №917/1500/24. Встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи (матеріали оскарження ухвали) №917/1500/24.

Вказана ухвала була направлена та доставлена учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача через підсистему електронний суд 11.02.2026 року.

27.02.2026 року на вимогу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1500/24.

Апелянт надав письмові пояснення (вх.№2154 від 23.02.2026 року), в яких виклав позицію щодо наявності повноважень на представництво інтересів Чалап С.І.

Від Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2158 від 23.02.2026 року), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

26.02.2026 року від відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення (вх.№2332), в яких викладено позицію щодо відсутності повноважень у Державного виконавця Васильєвої Н.О. представляти інтереси Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в порядку самопредставництва в судах України. Як вказує скаржник, Васильєва Н.О. не надала документів, визначених частиною третьою статті 58 ЦПК України на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах Крюківського відділу ДВС в порядку самопредставництва, а також відомостей з ЄДР.

У запереченнях у справі №917/1500/24 щодо участі представника Крюківського відділу ДВС у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№2388 від 27.02.2026 року) апелянт зазначає, що додана державним виконавцем Васильєвою Н.О. електронна довіреність самостійно не підтверджує повноваження діяти від імені Крюківського відділу ДВС за правилами самопредставництва.

Колегія суддів порадившись, дійшла висновку про відхилення заперечень апелянта щодо недопуску до участі у справі Васильєвої Н.О., з огляду на те, що в матеріалах справи наявна довіреність №7 від 01.01.2026 року, згідно якої Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України уповноважив Васильєву Н.О. представляти інтереси. Вказана довіреність є чинною; відомості про її відкликання відсутні і вона дійсна до 31.12.2026 року. Підстави вважати, що довіреність оформлена з порушеннями також відсутні. Необхідно також врахувати, що ОСОБА_1 є державним виконавцем чиї дії та постанови оскаржує заявник. Отже недопущення вказаної особи, яка є повноважною до участі у справі буде прямим свідченням порушення основних принципів судочинства і призведе до обмеження прав сторони.

У судовому засіданні 02.03.2026 року представник відповідача за первісним позовом оголосив, що підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі і наполягає на її задоволенні. Державний виконавець проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Позивач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Суд в ухвалі від 11.02.2026 року доводив до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача за первісним позовом.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа №917/1500/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» про стягнення 261684,89 грн заборгованості по договору №1/244б-687/Ц від 28.09.2023 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, у тому числі: основна сума заборгованості в розмірі 139897,00 грн, інфляційні втрати 25208,21 грн, 3% річних 6902,09 грн, пеня (подвійна облікова ставка НБУ) у сумі 89677,59 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» про визнання недійним договору №1/244б-687/Ц від 28.09.2023 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Рішенням суду від 27.03.2025 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» основну суму заборгованості в розмірі 139897,00 грн, інфляційних в розмірі 23040,91 грн, 3% річних в розмірі 6371,95 грн, а також 2031,72 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині первісного позову відмовлено. У зустрічному позові відмовлено повністю.

Відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 року по справі №917/1500/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» задоволено частково. Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2025 року у справі №917/1500/24 щодо первісного позову скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» відмовлено повністю. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2025 року у справі №917/1500/24 залишено без змін.

На виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 року, яка набрала законної сили 30.07.2025 року, видано відповідні накази, зокрема, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» у дохід Державного бюджету України судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 1816,80 грн та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн (всього 5450,40 грн).

Стягувачем згідно даного наказу є Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795); строк пред`явлення виконавчого документа (наказу) до виконання до 30.10.2025 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» 30.09.2025 року проведено оплату в дохід Державного бюджету України судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 1816,80 грн за платiжними реквiзитами, вказаними на офіційному вебсайті Господарського суду Полтавської області (для перерахування судового збору за подання зустрічної позовної заяви по справі №917/1500/24 в гривнях: отримувач коштів ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA3016719, код класифікації доходів бюджету 22030101 (Пл.інстр.№21 від 30.09.2025) та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн за платiжними реквiзитами, вказаними на офіційному вебсайті Східного апеляційного господарського суду (для перерахування судового збору за подання апеляційної скарги по справі №917/1500/24 в гривнях: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA2020653, код класифікації доходів бюджету 22030101 (Пл.інстр. №22 від 30.09.2025).

Про проведену оплату листом від 30.09.2025 року №30/09/25-01 повідомлено на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській областi, вик. Щербині Валентині Володимирівні ( АДРЕСА_1 ).

ДСА України листом звернулося до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про стягнення судового збору» від 27.10.2025 року №10-21194/25.

04.11.2025 року на підставі звернення від Державної судової адміністрації України, Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №79501314. Копію постанови про відкриття направлено 04.11.2025 року за вих.№167910 на адресу ТОВ «Вектор ЛТД», копію постанови вручено за довіреністю 08.11.2025 року, згідно відправлення №R6.

04.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження на суму 545,04 грн.

04.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу ДВС винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», які склали 270,00 грн.

Скаржник вказує, що листом від 05.11.2025 року №05/11/25-01 ТОВ «Вектор ЛТД» повідомив Крюківський відділ ДВС про сплату судового збору в розмірі 5450,40 грн, про що свідчать надані платіжні інструкції №21, №22 від 30.09.2025 року.

Згідно повідомлення Крюківського ДВС даний лист отримано 06.11.2025 року за вх.№15880. Згідно вищевказаного листа у виконавчому провадженні №79501314 виконавчий збір не стягувався, так як борг у повному обсязі сплачений до відкриття виконавчого провадження.

07.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №79501314, згідно якої встановлено: керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження») повне фактичне виконання, до відділу надійшло повідомлення про сплату боргу напряму стягувачу 30.09.2025 року, платіжні інструкції №22, №21. У п.4 резолютивної частини цієї постанови вказано про те, що постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження вивести в окреме провадження.

11.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79564764 про примусове виконання постанови №79501314 від 04.11.2025 року Крюківського ДВС про стягнення витрат з ТОВ «Вектор.ЛТД» в розмірі 270,00 грн, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79564764 в загальній сумі мінімальних витрат: 75,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №83757 від 13.11.2025 року АТ «Райффайзен Банк» з рахунку ТОВ «Вектор.ЛТД» UA8753669 примусово списано суму 345,00 грн з призначенням платежу: стягнення за ВП№79564764, з виконання виконавчого документу, постанова №79501314, виданий 04.11.2025 року; документ видав Крюківський ВДВС м. Кременчука.

14.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу ДВС винесена постанова про зняття арешту з коштів.

14.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання рішення).

Стаття 129-1 Конституції України гарантує обов`язковість виконання судового рішення.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частина 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами ч.1, 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

На стадії відкриття виконавчого провадження виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №750/2414/17). Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 08.07.2022 року у справі №908/309/21, від 31.05.2023 року у справі №910/6104/21, від 09.08.2023 року у справі №914/1789/19, від 11.07.2024 року у cправі №904/7867/16.

Суд першої інстанції вказав, а апелянтом не спростовано, що наказ, виданий Господарським судом Полтавської області на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 року, яка набрала законної сили 30.07.2025 року, таким, що не підлягає виконанню не визнавався. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про обізнаність державного виконавця про сплату 30.09.2025 року ТОВ «Вектор.ЛТД» заборгованості, що визначена наказом по справі, станом на дату ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження №79501314 - 04.11.2025 року на підставі заяви, яка надійшла від Державної судової адміністрації України.

Скаржник вказує, що супровідний лист ДСА України «Про стягнення судового збору» від 27.10.2025 року №10-21194/25 не є заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Проте, слід відзначити, що чинне законодавство не регламентує чіткої форми або шаблону щодо заяви. Фактичного зі змісту вищевказаного документа вбачається обставина надіслання ДСА України на адресу Крюківського відділу ДВС на виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 19.09.2025 у справі №917/1500/24, в якому викладено прохання відкрити виконавче провадження із зазначенням реквізитів, на які необхідно стягнути кошти. Додатками до листа зазначено як наказ Господарського суду Полтавської області від 19.09.2025 року у справі №917/1500/24, так і копія довіреності на підписанта. Вказане спростовує аргументи скаржника, що виконавець розпочав примусове виконання рішення без підтвердження повноважень представника стягувача начальника юридичного управління ДСА України Зоряни Чуб.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відкриття виконавчого провадження №79501314, скаржник зазначає, що у даному випадку згідно пункту 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ мав бути повернутий стягувачу.

Згідно пункту 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, перевіркою обставин справи встановлено, що на момент відкриття виконавчого провадження (04.11.2025 року) у державного виконавця були відсутні відомості про сплату боржником суми, що визначена у наказі Господарського суду Полтавської області від 19.09.2025 року у справі №917/1500/24; наказ таким, що не підлягає виконанню, не визнавався; від Державної судової адміністрації України надійшла заява про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом наказу та копією довіреності; тобто не існувало жодних правових перешкод для відкриття виконавчого провадження, а підстави для повернення виконавчого документу відповідно до пункту 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено правомірний висновок про те, що 04.11.2025 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правомірно було відкрито виконавче провадження №79501314.

Звертаючись до суду із скаргою заявник вказував на те, що постанови, винесені у межах виконавчого провадження №79501314, зокрема, про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2025 року, є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження, тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, однак без наведення окремих правових підстав.

Так, 07.11.2025 року державним виконавцем відповідно до п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідні дії відповідають приписам чинного законодавства і відсутні підстави вважати, що такі дії як і постанова є неправомірними.

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень наведеної норми процесуального права за результатами розгляду скарги господарський суд постановляє ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця неправомірними, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому норми процесуального права не передбачають повноважень суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби / приватних виконавців.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі.

Стосовно вимог, пов`язаних з розглядом правомірності постанов про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, слід вказати наступне.

Згідно із статтями 339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця згідно з частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із ч. 1 ст. 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» установлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення основної винагороди та/або витрат виконавчого провадження, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16.01.2019 року у справі №910/22695/13, від 29.09.2020 року у справі №295/6656/14.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження з розгляду скарги в частині вимог, пов`язаних з правомірністю дій та постанов про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках що зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 року у справі №917/1500/24 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2025 року у справі №917/1500/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.03.2026 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук