ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Рівне Справа № 918/165/26

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

у судове засідання боржник та арбітражний керуючий не з`явились

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2026 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У матеріалах заяви боржника міститься пропозиція щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна - арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни. До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано заяву арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1856 від 06.02.2018).

11 лютого 2026 року від заявника надійшли додаткові пояснення щодо місця реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 , а також декларації про майновий стан боржника за 2023, 2024, 2025 та 2026 роки із виправленими даними.

Ухвалою від 12.02.2026 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Підготовче засідання призначено на "03" березня 2026 р. на 16:00 год.

03 березня 2026 року у підготовче засідання боржник ОСОБА_1 та арбітражний керуючий Мельник Ірини Анатоліївни не з`явились. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку їм ухвали від 12.02.2023 (12.02.2026 о 18:21 год. для боржника та 16.02.2026 о 14:02 год. для арбітражного керуючого) до електронних кабінетів через підсистему "Електронний суд".

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак боржник вважається таким, що отримав ухвалу від 12.02.2026 - 13.02.2026, а арбітражний керуючий - 16.02.2026.

Судом встановлено, що 03.03.2026 від боржника надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання 03.03.2026 без його участі та додаткові пояснення, в яких ОСОБА_1 підтверджує наявність і розмір боргу, відсутність юридичних перешкод (судимостей/попередньої неплатоспроможності), актуальність обставин, добровільність та усвідомленість звернення до суду.

Дослідивши усю сукупність документів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання із огляду на наступне.

Господарський суд в справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до вимог КУзПБ виконує контролюючу функцію над учасниками процедури банкрутства і перевіряє належне виконання своїх обов`язків сторонами та учасниками процедури.

Для регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має принцип судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства. Суд у справі про банкрутство (неплатоспроможність) повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) виключено; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності. До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються:

1) найменування господарського суду, до якого подається заява;

2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності);

3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду;

4) перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_1 як фізична особа звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги п`ятої Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує, що у нього відсутні реальні фінансові можливості належним чином виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами на загальну суму 792 616 грн 96 коп.

Нормами пункту 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство.

Положеннями ч. 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначив, що фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 .

11 лютого 2026 року від заявника надійшли додаткові пояснення щодо місця реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 , до яких він долучив Витяг із реєстру територіальної громади від 11.02.2026, в якому відображено що із 16.03.2023 ОСОБА_1 знятий із реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .

У додаткових поясненнях боржник вказує, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною - ОСОБА_2 , на підтвердження чого долучив свідоцтво про укладення шлюбу та Витяг із реєстру територіальної громади від 07.01.2026, в якому відображено що ОСОБА_2 прописана за означеною адресою.

12 лютого 2026 року господарським судом отримано Витяг № 2333713 щодо особи ОСОБА_1 , з якого вбачається, що боржник із 16.03.2023 знятий із реєстрації за адресою АДРЕСА_2 та наразі ніде не зареєстрований.

За змістом ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні:

- свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;

- вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

- місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

- місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

- особа - фізична особа.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до ч.13 ст. 30 ГПК України, справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

За приписом ч.1 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Таким чином, справи про неплатоспроможність розглядаються господарськими судами за місцем проживання фізичної особи.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 27 ГПК України, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Дослідивши усю сукупність наданих боржником документів щодо підтвердження його місця реєстрації та проживання, суд констатує, що боржник знятий з реєстрації за попередньою адресою в м. Київ і наразі зареєстрованого місця проживання не має. У матеріалах справи відсутні докази місця фактичного проживання ОСОБА_1 . Зазначення боржником про те, що він проживає із дружиною за адресою: АДРЕСА_1 є такими, що не підтверджуються матеріалами справи, адже витяг про реєстрацію дружини не підтверджує проживання там самого боржника; відсутній договір оренди, право власності, акт проживання, довідка ВПО або інші документи.

При цьому суд зауважує, що встановлення дійсного місця проживання боржника у справі про неплатоспроможність впливає не лише на підсудність справи, а і на те, що боржник буде зобов`язаний взяти участь в інвентаризації його майна за адресою зареєстрованого або належним чином підтвердженого місця проживання, що має істотне значення для належного здійснення процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

За таких обставин встановлення дійсного місця проживання боржника є необхідним для вирішення питання територіальної підсудності справи, забезпечення принципу правової визначеності та належного здійснення судового контролю у процедурі неплатоспроможності.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати боржника надати належні та допустимі докази його фактичного місця проживання станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з метою вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Керуючись ст. 2, 8, 30, 34, 35, 113, 116, 117 КУзПБ, ст. 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Підготовче засідання у справі за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відкласти на "19" березня 2026 р. на 15:50 год.

2. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, в залі судових засідань № 10.

3. Зобов`язати ОСОБА_1 у строк до початку судового засідання надати суду належні та допустимі докази його фактичного місця проживання станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

4. Копію даної ухвали направити:

- заявнику ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

- арбітражному керуючому Мельник Ірині Анатоліївні (33022, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 94, офіс 29).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич