ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.03.2026р. Справа №905/169/25 (905/80/26)

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі Кравець А.Є., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" (; адреса: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хортицька, 87Б)

про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в межах справи № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ, -

сторони не з`явились, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду на стадії розпорядження майном знаходиться справа № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ"; на офіційній сторінці Верховного Суду веб-порталу Судова влада України опубліковано відповідне оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" за №75623 від 26.03.2025.

До господарського суду в системі «Електронний суд» від ОСОБА_1 , в інтересах якої виступає адвокат Сакун В.А., надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" заборгованості по заробітній платі у сумі 291252,24 грн., з них: за вересень 2024 року - 269282,69 грн., за серпень 2024 року - 21969,55 грн. (вх.№ 582/26 від 04.02.2026).

На підтвердження вимог надано наступні документи: паспортні дані та картку платника податків позивача, витяг з трудової книжки НОМЕР_2 , розрахункові листки (табулеграми) за серпень-вересень 2024 року, довідку Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.2026 матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/169/25 (905/80/26) та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2026 відкрито провадження у справі № 905/169/25 (905/80/26), вирішено справу розглядати в порядку спрощеного провадження, судове засідання призначено на 10.03.2026, визнано явку представників сторін не обов`язковою, встановлено сторонам строк для надання суду заяв по суті та документів, вирішені інші процедурні питання.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений шляхом розміщення на офіційному сайті Господарського суду Донецької області веб-портала Судова влада України відповідного оголошення, представнику позивача ухвала суду від 11.02.2026 направлена на електронну пошту, відповідачу вказана ухвала доставлена в його зареєстрований електронний кабінет в системі Електронний суд, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України «Про доступ до судових рішень», що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.

В розумінні приписів статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.

26.02.2026 в системі «Електронний суд» ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подано відзив на позовну заяву, з додатками за переліком (вх.№ 01-41/1569/26), за змістом якого зазначає, що позивач працював на підприємстві з 04.05.2018 по 02.09.2024, таб.№ 24521, згідно облікових даних відповідача заборгованість по заробітній платі на користь ОСОБА_1 складає 291252,27 грн.

До відзиву додані наступні документи: правовстановлюючі документи підписанта, довідка б/н від 26.02.2026 про заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 станом на дату складання довідки, квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Позивач відповідь на відзив не подавав, позовні вимоги не уточнював, витребуваних пояснень на виконання ухвали суду від 11.02.2026 у цій справі не надавав, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У судовому засіданні 10.03.2026 позивач та відповідач участі не приймали, позивач у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, явку представників сторін у судове засідання суд не визнавав обов`язковою, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених процесуальним законодавством, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів на підтвердження аргументів, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, тому суд вважає можливим розглянути дану справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.

Позивачем не надано суду письмові пояснення щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ в межах справи № 905/169/25.

Перевіркою матеріалів справи № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" судом не виявлено обставин подачі ОСОБА_1 заяви про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ та її прийняття до розгляду судом. Відтак відсутні підстави для залишення без розгляду цієї позовної заяви на підставі спеціальної норми - частини 4 статті 7 КУзПБ.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ, ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ:

З наданих матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 04.05.2018 була прийнята по переводу до Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ геологом по прогнозу (наказ № 696п від 04.05.2018), 01.12.2021 переведена на посаду головного геолога (наказ №337к від 01.12.2021), 02.09.2024 звільнена згідно ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №299к від 02.09.2024), що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

У день звільнення ОСОБА_1 отримала трудову книжку, протилежного позивач належними доказами не довела.

Позивач стверджує, що відповідач-роботодавець має перед нею заборгованість з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати у розмірі 291252,24 грн., з них: за серпень 2024 року 21969,55 грн. та за вересень 2024 року 269282,69 грн., на підтвердження чого надала відповідні розрахункові листки (табулеграми).

Згідно із статтею 43 Конституції України, гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно з частиною першою ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини першої ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

З поданих суду розрахункових листків встановлено, що позивачу у серпні 2024 року нараховано заробітну плату в сумі 27291,36 грн., після утримання податків та зборів до виплати на банкомат 21969,55 грн.; у вересні 2024 року нараховано заробітну плату в сумі 334512,69 грн., після утримання податків та зборів до виплати на банкомат 269282,72 грн. Всього до виплати на банкомат за цей період належало 291252,27 грн.

В матеріалах справи відсутні докази виплати відповідачем на користь позивача вказаних вище сум у порядку і строки, визначені ст. 115 КЗпП України.

Відповідач в свою чергу не оспорює та визнає, що після звільнення ОСОБА_1 з нею не проведено остаточного розрахунку, що є порушенням норм ст.ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України. Доказів протилежного до матеріалів справи не надано.

З наданої до матеріалів справи довідки ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" б/н від 26.02.2026 вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 , таб.№ 24521, на дату складання довідки становить 291252,27 грн., з них помісячно: за серпень 2024 року 21969,55 грн., за вересень 2024 року 269282,72 грн (в тому числі компенсація за невикористану відпустку при звільненні 183 дні, компенсація не виплати заробітної плати). Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зазначені вище обставини визнаються учасниками справи, а отже в силу приписів ч.1 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Відповідно до частини 6 статті 41 КУзПБ під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Абзацом першим частини п`ятої статті 41 КУзПБ унормовано, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється зокрема на вимоги про виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів.

На дату судового засідання відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати позивачу заборгованості по заробітній платі, що виникла за період серпень-вересень 2024 року у загальній сумі 291252,27 грн., на які не розповсюджується дія мораторію.

Позивач предмет спору не змінював, вимоги не уточнював, а згідно частини 2 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в заявленій сумі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по нарахованій але не сплаченій заробітній платі за серпень 2024 року у сумі 21969,55 грн. та за вересень 2024 року у сумі 269282,69 грн. Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.

Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти їх на відповідача, так як позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений.

Підпунктом 3 пункту 2-1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 3328 грн.

Ціна даного позову становить 291252,24 грн., відповідно 1,5% від ціни позову складає 4368,78 грн.

Згідно матеріалів справи звернення з вказаним позовом здійснювалось представником позивача - адвокатом Сакун В.А. в електронній формі через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за розгляд цієї справи у розмірі 3495,03 грн.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (, адреса: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хортицька, 87Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за серпень 2024 року у сумі 21969,55 грн. та за вересень 2024 року у сумі 269282,69 грн., що разом становить 291252,24 грн. (сума вказана за вирахуванням податків та обов`язкових платежів).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (, адреса: 84320, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Хортицька, 87Б) на користь держави судовий збір в розмірі 3495,03 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 10.03.2026.

Суддя Н.В. Величко