ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Справа № 926/4488/25
За позовом Чернівецької міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МИРТ

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 84 672,31 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Алексюк М.М.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Чернівецька міська рада звернулась до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МИРТ про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 84 672,31 грн.

Позов обґрунтовано тим, що до 08 жовтня 2025 року за ТОВ МИРТ було зареєстровано право власності на нерухому, нежитлову будівлю літера Ц, площею 73,30 кв. м., по вул. Севастопольська, 36-К.

Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 0,0611 га з кадастровим номером :26:002:0127, власником якої є Чернівецька міська територіальна громада, в особі Чернівецької міської ради

В той же час, в період з 19 жовтня 2024 року по 07 жовтня 2025 року, коли товариство володіло нерухомим майном, останнім не укладено договір оренди з Чернівецькою міською радою, а відтак ТОВ МИРТ користувалось земельною ділянкою без правових підстав.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2025 року, судову справу № 926/4488/25 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28 січня 2026 року.

Ухвалою суду від 28 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі № 926/4488/25; призначено справу до розгляду по суті на 03 березня 2026 року.

Представник позивача в судовому засіданні 03 березня 2026 року підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач явку належного представник в судове засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, з огляду на повторну неявку представника відповідача, який не повідомив про причини такої неявки, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у судовому засіданні за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0127 є Чернівецька міська рада.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 листопада 2025 року № 453448407, за Товариством з обмеженою відповідальністю МИРТ з 02 грудня 2021 року зареєстровано право власності нежитлові будівлі (кузня) літ. Ц, заг. площ. 73,3 кв.м., за адресою м. Чернівці, вул. Севастопольська, буд. 36-к.

Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 0,0611 га (кадастровий номер :26:002:0127) за адресою Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36-к. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

Рішенням Господарського суду Чернівецької області № 926/249/25 від 02 червня 2025 року задоволено позов Чернівецької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю МИРТ безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 17 листопада 2023 року по 18 жовтня 2024 року у сумі 73 029,28 грн.

Позивач зазначає, що ТОВ МИРТ і в подальшому використовувало вищевказану земельну ділянку.

08 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Войціховським А. В., здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень нерухомого майна площею 73,30 кв. м., належного ТОВ МИРТ до набувача ТОВ ВЕСТПРОМРЕСУРС на підставі Акту прийому-передачі майна в рахунок формування статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТПРОМРЕСУРС, яким передано ряд нежитлових будівель

Так, власник земельної ділянки Чернівецька міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти за користування відповідачем земельною ділянкою в період з 19 жовтня 2024 року по 07 жовтня 2025 року (дати відчуження нерухомого майна) в сумі 84 672,31 грн.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Згідно статей 125, 126 Земельного кодексу України, право власності земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень.

Частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно частини 2, 3 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до положень статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (Постанова Великої Палати Верховного Суд у від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що знайшли своє відображення у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Не сплачуючи орендну плату за земельну ділянку, власник нерухомості фактично зберігає кошти та збільшує свій дохід за рахунок власника земельної ділянки, який втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Вина власника нерухомості у несплаті орендної плати не має значення, сам факт несплати коштів за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату власником земельної ділянки певної суми коштів.

Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Такими чином, орендна плата сплачується за певну визначену конкретну земельну ділянку.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Статтею 1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

З приписів наведеної норми вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та реєстрації її в Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка площею 0,0611 га. (кадастровий номер :26:002:0127) сформована як об`єкт цивільних прав 17 листопада 2023 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування без належних на те правових підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 73 79, 86, 123, 129, 194, 219, 222 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МИРТ (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Севастопольська, буд. 36, ) на користь Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 1, ) безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою по вул. Севастопольська, 36-К в сумі 84 672,31 грн на рахунок: Чернівецьке ГУК/ Чернівецька ТГ/; код отримувача ; на рахунок IBAN UA0024405, Казначейство України (ЕАП); код класифікації 24062200; призначення платежу (Кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару землі) без спеціального дозволу);

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МИРТ (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Севастопольська, буд. 36, ) на користь Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 1, ) судовий збір в сумі 2 422,40 грн. на рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок UA0042806 ДКСУ м. Києва, код 04062216.

Повний текст рішення складено та підписано 05 березня 2026 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк