ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" березня 2026 р. Справа№ 910/20417/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Гончарова С.А.

Сибіги О.М.

при секретарі судового засідання: Гріщенко А.О.

за участі представників учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання від 11.03.2026

розглядаючи апеляційні скарги Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Ратмир-Соло»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 (повний текст складено 04.11.2022)

у справі № 910/20417/21 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Державний реєстратор Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлана Олександрівна,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 2) Приватне підприємство «Ратмир-Соло»,

3) Приватне підприємство «Раном»,

4) ОСОБА_1 ,

5) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима»,

6) Товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз» (Phenomen Solutions LTD),

про визнання протиправними та скасування наказів

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа № 910/20417/21 за апеляційними скаргами Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Ратмир-Соло» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2025 прийнято до провадження справу №910/20417/21 за апеляційними скаргами Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Ратмир-Соло» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Сибіга О.М., Гончаров С.А. Розгляд справи призначено на 10.12.2025.

10.12.2025 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи та заява про відвід колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Тарасенко К.В., суддів Гончарова С.А., Сибіги О.М. у справі № 910/20417/21 та відмовлено у її задоволенні. Заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи №910/20417/21 на 18.02.2026 на 10:30.

13.02.2026 та 17.02.2026 до канцелярії суду від Приватного підприємства "Ратмир-Соло" надійшли заяви про ознайомлення з матеріалами справи.

18.02.2026 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Також 18.02.2026 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Ратмир-Соло» надійшла заява про відвід колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 визнано необґрунтованою заяву Приватного підприємства «Ратмир-Соло» про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Тарасенко К.В., суддів Гончарова С.А., Сибіги О.М. у справі № 910/20417/21 та відмовлено у її задоволенні. Заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи №910/20417/21 на 11.03.2026.

11.03.2026 від Приватного підприємства «Раном» надійшла заява про відвід колегії суддів.

11.03.2026 у судове засідання з`явився представник Приватного підприємства «Ратмир-Соло» та Приватного підприємства «Раном» - директор ОСОБА_2, підтримав подану заяву про відвід колегії суддів.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява Приватного підприємства «Раном» про відвід колегії суддів у справі № 910/20417/21 була подана перед судовим засіданням 11.03.2026, у відповідності до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду, колегія суддів визнає заявлений відвід необґрунтованим з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як було зазначено вище, 11.03.2026 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Раном» надійшла заява «про відвід суддям Тарасенко К.В., Гончарова С.А., Сибіги О.М. та секретарю головуючої судді Тарасенко К.В. про справі 910/20417/21».

У вказаній заяві в прохальній частині заявник заявляє «відвід суддям Тарасенко К.В., суддям Гончарову С.А., Сибізі О.М. у справі №910/20417/21» (сторінка 52 заяви).

За доводами заявника, підстави для неупередженості полягають в наступному:

«невизначено коли у с.Яценко виникла ситуація із Нацшколою суддів і не зазначено коли вона там буде і відносно інших справ що розподілені на неї 23.10.2025 не поширився графік хоча співпадає із засіданнями приблизно по даній справі;

Секретар декілька разів перепрошивала томи 55-57 що заборонено інструкцією;

Секретар в порушення Господарського процесуального кодексу України, але це її персональна зацікавленість, взяла із рук в руки нібито представника матеріали про нібито його повноваження та приєднала до справи, хоча відповідно до Господарського процесуального кодексу України подаються документи лише через електронний суд та через канцелярію, посвідчення немає в матеріалах справи копії, а попередні «представники» не були підтверджені МінЮстом;

Щодо направлення та вручення нібито ТОВ Феномен Солюшнз то це нічим в матеріалах справи не підтверджено окрім того що суддя зазначила два номери трекінгів, але немає з 05.11.2025 та з 05.01.2026 повідомлення про вручення із відповідною відміткою пошти отримувача та підпису отримувача, тож товариство не повідомлено й досі;

Та інші моменти упередженості».

Отже, ПП «Раном» має сумнів в безсторонності колегії суддів, та зазначає, що практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід суддям, в іншому випадку це буде розцінено заявником як порушення права особи на справедливий суд.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Тож щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Дослідивши обставини, визначені в заяві про відвід, враховуючи приписи пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України у контексті поданої заяви про відвід, колегія суддів встановила, що вмотивованих підстав для відводу колегії суддів в даній справі в розумінні статтей 35,36 Господарського процесуального кодексу України заява про відвід колегії суддів не містить.

Заявником наводяться узагальнені доводи стосовно неупередженості колегії з посиланням на здійснення повторного автоматизованого розподілу справи, під час якого було замінено суддю Яценко О.В., дії секретаря судового засідання щодо прошиття справи та перевірки повноважень учасників процесу, що з`явились в судове засідання, повідомлення судом ТОВ «Феномен Солюшнз» про розгляд даної справи, а також зазначається про «інші моменти упередженості».

Судова колегія акцентує увагу на тому, що вказані доводи уже наводились тієї ж особою - ОСОБА_2 - директором ПП «Раном» та ПП «Ратмир-Соло» у поданій фактично аналогічній за змістом заяві про відвід колегії суддів від 18.02.2026, та встановлено їх необґрунтованість.

Колегія суддів, дослідивши обставини, визначені в заяві про відвід від 11.03.2026, колегія суддів, враховуючи приписи пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України у контексті поданої заяви про відвід доходить висновку, що фактично викладені доводи у заяві про відвід зводяться до суб`єктивних припущень щодо неупередженості колегії суддів.

Колегія суддів наголошує, що посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді/колегії суддів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Тобто, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Виходячи з того, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, колегія суддів встановила, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що колегія суддів у складі: головуючої судді - Тарасенко К.В., суддів - Гончарова С.А., Сибіги О.М. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи № 910/20417/21, або/та/чи існують переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їх безсторонності або/та/чи існування наявності фактів, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді, адже самі лише припущення щодо упередженості колегії суддів не можуть бути підставою для відводу та не є і не можуть викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості суддів, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості суддів.

Відтак, заявником не наведено аргументовано обґрунтованих доводів та не надано жодних доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність колегії суддів у складі: головуючої судді - Тарасенко К.В., суддів - Гончарова С.А., Сибіги О.М. під час розгляду справи №910/20417/21, а зазначені Приватним підприємством «Раном» підстави для відводу колегії суддів ґрунтуються виключно на припущеннях, не можуть визнаватись об`єктивно обґрунтованими, оскільки є власним суб`єктивним тлумаченням, що в силу приписів Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для відводу колегії суддів.

У даному контексті судова колегія наголошує, що в силу вимог частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду визнає заяву Приватного підприємства «Раном» про відвід колегії суддів у справі № 910/20417/21 необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо розгляду наявних у справі заяв та клопотань судова колегія зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що сторонами у справі неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи та про відвід колегії суддів, які були розглянуті судом.

Окрім того, в матеріалах справи наявні наступні клопотання/заяви:

- заяви ОСОБА_1 від 13.06.2024 та ПП «Ратмир-Соло» від 13.06.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг (аналогічного змісту), відповідно до яких (узагальнено) заявники просять суд зупинити розгляд апеляційних скарг з причин помилковості розподілу й необхідності здійснення нового розподілу з метою передачі матеріалів справи до попередньої колегії (том 28, а.с. 86-88; том 28, а.с. 92-94);

- клопотання ОСОБА_1 від 17.06.2024 та ПП «Ратмир-Соло» від 17.06.2024 про витребування у позивача оригіналів документів (аналогічного змісту), відповідно до яких (узагальнено) заявники просять витребувати в позивача оригінали документів (том 28, а.с. 111-143; том 28, 144-178);

- заява ОСОБА_1 від 21.08.2024 та ПП «Ратмир-Соло» від 21.08.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг (аналогічного змісту), відповідно до яких (узагальнено) заявники просять зупинити провадження у справі до закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні (том 32, а.с. 162-286; том 33, а.с. 1-145);

- заява ОСОБА_1 від 01.10.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг, відповідно до якої (узагальнено) заявник просить зупинити провадження у справі до закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні (том 33, а.с. 168-169);

- заява ОСОБА_1 від 16.10.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг, відповідно до якої (узагальнено) заявник просить зупинити провадження у справі до закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні (том 34, а.с. 192-278);

- заява ОСОБА_1 від 12.11.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг, відповідно до якої (узагальнено) заявник просить зупинити, відкласти судове засідання до моменту прибуття належного представника відповідача (том. 36, а.с. 154);

- заява ОСОБА_1 від 11.11.2024 про витребування у позивача оригіналів документів відповідно до якої (узагальнено) заявник просить витребувати в позивача оригінали документів (том 36, а.с.158-167);

- заява ОСОБА_1 від 09.02.2025 про зупинення розгляду апеляційних скарг, відповідно до якої (узагальнено) заявник просить зупинити провадження у справі на три місяці до закінчення проведення експертизи в досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні (том 38, а.с. 161-187);

- заява ОСОБА_3 від 09.02.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову (а.с. 1-372, том 39);

- заява ОСОБА_1 від 30.03.2025 про зупинення розгляду апеляційних скарг, відповідно до якої (узагальнено) заявник просить зупинити провадження у справі на три місяці до закінчення проведення експертизи в досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні (том 41, а.с. 112-147);

- заява ОСОБА_1 від 07.05.2025 про витребування оригіналів документів у позивача (том 44, а.с. 1-18);

- заява ОСОБА_1 від 07.05.2025 про зупинення розгляду апеляційних скарг, відповідно до якої (узагальнено) заявник просить зупинити провадження у справі на три місяці до закінчення проведення експертизи в досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні (том 44, а.с. 25-60);

- заява ОСОБА_3 від 22.06.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову (а.с. 1-250, том 46);

- заява ОСОБА_3 від 11.08.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову (а.с. 121-250, том 51);

- заява ОСОБА_3 від 18.02.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову.

Також 11.03.2026 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли: клопотання про відкладення розгляду справи, заява про стягнення з позивача несплаченої повної суми судового збору, заява про витребування у позивача оригіналів документів.

Також 11.03.2026 від ОСОБА_3 надійшли: заява про з`ясування питання, коли заявник-позивач-третя особа отримає ухвалу від суду про залучення до справи за поданою 17.02.2026 заявою про вступ у справу; заява про вступ у справу третьої особи ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет спору.

При цьому, вказані заяви та клопотання зокрема, про зупинення розгляду справи, про вступ у справу третьої особи, про витребування у позивача оригіналів документів подавались неодноразово повторно одними й тими ж учасниками справи та є фактично ідентичними по змісту.

Слід зазначити, що право на апеляційне оскарження має кореспондувати із обов`язком особи добросовісно користуватися процесуальними правами та недопускання зловживання процесуальними правами, що також має узгоджуватись із положеннями ст. 6 Конвенції про розгляд справи в розумний строк.

Колегія звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 10 січня 2011 року № 26976/06).

Колегія суддів, зважаючи на те, що завдання господарського судочинства превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, констатує, що жодне з положень Господарського процесуального кодексу України не може тлумачитись як таке, що дозволяє подавати аналогічні заяви (клопотання) з тих самих питань та підстав, які вже розглянуті судом та залишені без задоволення. Тим більше це стосується випадків, коли внаслідок подання таких скарг тривалість основного провадження буде несумісне з вимогою "розумного строку" відповідно до статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює таке: "Кожен при визначенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків ... має право на ... судовий розгляд упродовж розумного строку...".

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення у справах "Скордіно проти Італії (№1)" (Scordino v. Italy (no. 1)) [Велика Палата], заява № 36813/97, п. 183, і "Сюрмелі проти Німеччини" (Sьrmeli v. Germany) [Велика Палата], № 75529/01, п.129).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи за практикою ЄСПЛ є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (справа "Смірнова проти України", заява N 36655/02, рішення від 08.11.2005, пункти 66, 69). Нездатність суду ефективно протидіяти зловживанням особи, яка взагалі не є учасником справи, тим більше може призвести до порушення частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Відповідно до частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Щодо зазначених вище заяв, колегія суддів, беручи до уваги, що справа перебуває в провадженні апеляційного господарського суду на новому розгляді, зазначає, що подані заяви не містять належного обґрунтування причин неподання таких заяв до суду першої інстанції, як і не містять поважності причин пропуску процесуальних строків на їх подання суду апеляційної інстанції, а відтак залишаються без розгляду.

Враховуючи, що справа перебуває у провадженні доволі тривалий час, водночас як ОСОБА_1 неодноразово подаються клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому як кожна сторона повинна добросовісно користуватись своїми процесуальними правами, а також не вчиняти дій, спрямованих на затягування розгляду справи, колегія суддів залишає без розгляду клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи від 11.03.2026.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву Приватного підприємства «Ратмир-Соло» про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Тарасенко К.В., суддів Гончарова С.А., Сибіги О.М. у справі № 910/20417/21 та відмовити у її задоволенні.

2. Залишити без розгляду:

- заяву ОСОБА_1 від 13.06.2024 та ПП «Ратмир-Соло» від 13.06.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- клопотання ОСОБА_1 від 17.06.2024 та ПП «Ратмир-Соло» від 17.06.2024 про витребування у позивача оригіналів документів (аналогічного змісту);

- заяву ОСОБА_1 від 21.08.2024 та ПП «Ратмир-Соло» від 21.08.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_1 від 01.10.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_1 від 16.10.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_1 від 12.11.2024 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_1 від 11.11.2024 про витребування у позивача оригіналів документів;

- заяву ОСОБА_1 від 09.02.2025 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_3 від 09.02.2025 про вступ у справі третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову;

- заяву ОСОБА_1 від 30.03.2025 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 про витребування оригіналів документів у позивача;

- заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 про зупинення розгляду апеляційних скарг;

- заяву ОСОБА_3 від 22.06.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову;

- заяву ОСОБА_3 від 11.08.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову ;

- заяву ОСОБА_3 від 18.02.2025 про вступ у справу третьої особи - ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет позову;

- клопотання ОСОБА_1 від 11.03.2026 про відкладення розгляду справи;

- заяву ОСОБА_1 від 11.03.2026 про стягнення з позивача несплаченої повної суми судового збору;

- заяву ОСОБА_1 від 11.03.2026 про витребування у позивача оригіналів документів;

- заяву ОСОБА_3 від 11.03.2026 про з`ясування питання, коли заявник-позивач-третя особа отримає ухвалу від суду про залучення до справи за поданою 17.02.2026 заявою про вступ у справу;

- заяву ОСОБА_3 від 11.03.2026 про вступ у справу третьої особи ОСОБА_3 з окремими позовними вимогами на предмет спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді С.А. Гончаров

О.М. Сибіга