ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/752/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши матеріали вх.№744/26

за позовом Одеського обласного центру зайнятості (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Болтенка Михайла, буд. 10, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 499 999,80 грн.

В С Т А Н О В И В:

Одеський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Настенка Володимира Олександровича суми заборгованості у розмірі 499 999,80 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 7500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору про надання гранту від 18.10.2024, укладеного ним як фізичною особою-підприємцем, та Порядку надання мікро грантів на створення або розвиток власного бізнесу учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738.

В силу ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, - просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Предметом спору за даним позовом є стягнення заборгованості у розмірі 499 999,80 грн., яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору про надання гранту від 18.10.2024, укладеного ним як фізичною особою-підприємцем, та Порядку надання мікро грантів на створення або розвиток власного бізнесу учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Зазначений припис поширює свою дію абсолютно на всі випадках, коли процесуальне законодавство не обумовлює будь-якого відмінного варіанту стосовно конкретного виду справ, а тому іменується загальним, адже діє як загальне правило, на відміну від інших видів підсудності, що застосовуються як спеціальне правило підсудності.

Вищевказане обумовлене тим, що на противагу іншим правовим положенням про підсудність норма статті 27 ГПК України не обмежується директивою про певну категорію справ, які необхідно розглядати за цим правилом підсудності, у той час як всі інші правові норми кореспондуються із характеристиками справи за предметною або суб`єктною ознакою, а тому підлягають застосуванню виключно у випадку кореляції конкретної справи з цими ознаками.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань №2432962 від 09.03.2026, 10.11.2025 проведено державну реєстрацію припинення фізичної особи підприємця Настенко Володимира Олександровича.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №2432673 від 09.03.2026 Настенко Володимир Олександрович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав учасників справи, а, навпаки, є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом, при цьому обов`язковим є дотримання правил юрисдикції (підсудності), визначених в параграфі 3 глави 2 ГПК України.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995 та "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003).

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

За таких обставин, враховуючи, що позов у даній справі поданий з підстав невиконання відповідачем умов договору про надання гранту від 18.10.2024, укладеного ним як фізичною особою-підприємцем, та Порядку надання мікро грантів на створення або розвиток власного бізнесу учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738, тобто у даному випадку підлягає застосуванню загальне правило територіальної юрисдикції, встановлене ст.27 ГПК України, приймаючи до уваги відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , господарський суд дійшов висновку, що спір за даним позовом, слід розглядати господарським судом за місцем проживання відповідача, а отже матеріали позовної заяви за вх.№744/26 від 03.03.2026 підлягають передачі на розгляд Господарського суду Кіровоградської області.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.31, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Позовну заяву за вх.№744/26 від 03.03.2026 у справі №916/752/26 за позовом Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 499 999,80 грн. передати на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32)

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 09.03.2026.

Суддя Г.Є. Смелянець