ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 р. Справа № 906/1235/25 (906/1306/25)

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

за участю секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,

представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного

позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс"

про стягнення 1 473,19грн.

Процесуальні дії по справі.

Приватне акціонерне товариство "СОЛДІ І КО" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс" (далі - відповідач) про стягнення 7 068,91грн, з яких: 5 595,72грн основного боргу, 746,15грн пені, 559,57грн штрафу, 95,26грн інфляційних втрат, 72,21грн 3% річних, а також судових витрат.

Ухвалою суду від 01.10.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/1306/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.11.2025.

Ухвалою суду від 03.11.2025 розгляд справи по суті відкладено на 24.11.2025.

При підготовці справи до розгляду суду стало відомо про відкриття Господарським судом Житомирської області 04.11.2025 провадження у справі №906/1235/25 про банкрутство ТОВ "Юні Люкс", про що 05.11.2025 на офіційному вебсайті Верховного Суду розміщено оголошення (номер публікації - 77588).

У зв`язку з наведеним, ухвалою суду від 24.11.2025 справу №906/1306/25 за позовом ПрАТ "СОЛДІ І КО" до ТОВ "Юні Люкс" про стягнення 7 068,91грн передано для розгляду в межах справи №906/1235/25 про банкрутство ТОВ "Юні Люкс.

Ухвалою суду від 01.12.2025 (суддя Макаревич В.А.) позовну заяву ПрАТ "СОЛДІ І КО" до ТОВ "Юні Люкс" про стягнення 7 068,91грн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі щодо розгляду даної заяви у межах справи №906/1235/25 про банкрутство ТОВ "Юні Люкс". Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та визнано явку представників сторін у судове засідання обов`язковою. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.12.2025.

У зв`язку з тим, що суддя Макаревич В.А. з 22.12.2025 по 26.12.2025 перебував у відпустці, ухвалою суду від 15.12.2025 судове засідання для розгляду справи по суті перепризначено на 20.01.2026. Учасникам провадження у справі виконати вимоги ухвали суду від 01.12.2025.

Ухвалою суду від 20.01.2026 відкладено розгляд справи до наступного судового засідання, яке призначено на 12.02.2026. Викликано у судове засідання представника ПрАТ "СОЛДІ І КО", визнавши його явку обов`язковою для надання пояснень. Представнику ПрАТ "СОЛДІ І КО" у термін до 05.02.2026 - надати суду письмові пояснення та докази на підтвердження або спростування сплати відповідачем суми основного боргу 5 595,72грн та доказів сплати 7 000,00грн позивачем суми гонорару адвоката.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Юні Люкс" задоволено. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 у справі №906/1235/25 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Юні Люкс" скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено АТ "Малинський каменедробильний завод" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Юні Люкс".

У зв`язку з наведеним, ухвалою господарського суду від 02.02.2026 повернуто справу №906/1235/25(906/1306/25) за позовом ПрАТ "СОЛДІ І КО" до ТОВ "Юні Люкс" про стягнення 7 068,91грн тому складу суду, яким постановлено ухвалу від 24.11.2025 про передачу справи №906/1306/25 для розгляду в межах справи №906/1235/25 про банкрутство ТОВ "Юні Люкс".

Згідно протоколу передачі судової справи від 05.02.2026 справу №906/1306/25 повернуто для розгляду раніше визначеному складу суду - судді Кравець С.Г.

Ухвалою суду від 09.02.2026 суддею Кравець С.Г. справу №906/1235/25(906/1306/25) прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.03.2026.

12.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Юні Люкс" надійшла заява від 12.02.2026, відповідно до якої представник відповідача просить долучити до матеріалів справи акт звірки за період 15.09.2025-01.10.2025 (який не підписаний сторонами), а також виписку АТ "Асвіо Банк" по рахунку відповідача.

10.03.2026 через систему "Електронний суд" від представника ПрАТ "СОЛДІ І КО" надійшла заява від 10.03.2026, у якій представник позивача просить провести судове засідання, яке призначене на 10.03.2026 без їх участі.

Сторони повноважних представників у судове засідання 10.03.2026 не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали суду від 09.02.2026 до електронних кабінетів сторін (т.2, а.с.61).

Згідно з частиною 1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, зважаючи на заяву позивача про розгляд справи без участі його представника, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з частиною 9 ст.165 ГПК України та частиною 2 ст.178 ГПК України.

У судовому засіданні 10.03.2026 за результатом розгляду клопотання ТОВ "Юні Люкс", яке міститься у відзиві від 14.10.2025 на позовну заяву, постановлено ухвалу від 10.03.2026, якою клопотання ТОВ "Юні Люкс" про закриття провадження у справі, яке міститься у відзиві від 14.10.2025, задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення 5 595,72грн основного боргу на підставі пункту 2 частини 1 ст.231 ГПК України. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (частина 4 ст.240 ГПК України).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №45381519.890107 від 26.06.2024 в частині оплати товару на суму 5 595,72грн, який був поставлений позивачем та отриманий відповідачем згідно з видатковою накладною №75502 від 11.04.2025. У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань, крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення 746,15грн пені, 559,57грн штрафу, 95,26грн інфляційних втрат, 72,2грн 3% річних, а також судові витрати (т.1, а.с.1-3).

Відповідач у відзиві від 14.10.2025 посилається на те, що оплата товару не була проведена з технічних причин, оскільки бухгалтерією помилково не було проведено платіж. Жодних вимог, претензій чи повідомлень про необхідність сплати від позивача до відповідача не надходило. Після отримання копії позову, відповідач 30.09.2025 повністю сплатив основний борг у сумі 5 595,72грн. Ухвала про відкриття провадження у справі №906/1306/25 датована 01.10.2025, тобто на момент відкриття провадження борг був погашений. Також вважає заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00грн завищеним і необґрунтованим (т.1, а.с.27-28).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс" (покупець) та Приватним акціонерним товариством "СОЛДІ І КО" (постачальник) укладено договір поставки №45381519.890107, за умовами п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму (т.1, а.с.7-8).

Предметом поставки, згідно п.1.2 договору, є засоби кріплення, інструменти, комплектуючі, витратні матеріали, будівельна хімія, інші будівельні матеріали тощо.

Товар передається партіями. Кількість та ціна товару кожної партії, а також його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються видатковими накладними та (або) специфікаціями (п.2.1 договору).

Пунктом 2.4 врегульовано, що датою поставки товару вважається дата видаткової накладної постачальника, за якою відбулась передача товару покупцю. Право власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару до покупця переходить в момент передачі товару від постачальника покупцю за видатковою накладною.

Відповідно до п.4.1, ціна договору складається із загальної вартості товару, поставленого за видатковими накладними (специфікаціями), протягом дії договору.

Згідно п.4.3 договору, оплата за договором здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника у розмірі ста відсотків від вартості товару, отриманого за видатковою накладною, протягом 10 (десять) днів з моменту одержання товару покупцем. Покупець має право здійснити попередню оплату товару згідно з рахунками постачальника.

У п.5.3 договору сторони визнають отримані документи в електронному вигляді, які містять електронний підпис уповноваженої особи та оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства України про електронний документообіг.

За порушення строків оплати товару, у відповідності до п.9.3 договору стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад три дні, додатково стягується штраф у розмірі десяти відсотків вказаної вартості.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня поточного року та пролонгується на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну його дії, жодна із сторін не заявить про намір припинити його дію. У будь-якому випадку договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.3.1 договору).

Договір підписано представниками сторін, а їх підписи скріплено печатками юридичних осіб.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 5 595,72грн, що підтверджується видатковою накладною №75502 від 11.04.2025, яка підписана електронними підписами представників сторін та скріплена електронними печатками товариств (т.1, а.с.9; протоколи електронних підписів а.с.9-10).

З огляду на те, що відповідач не виконав грошові зобов`язання за договором поставки №45381519.890107 від 26.06.2024, позивач 26.09.2025 звернувся до господарського суду з даним позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 7 068,91грн, з якої: 5 595,72грн основного боргу, 746,15грн пені, 559,57грн штрафу, 95,26грн інфляційних втрат та 72,2грн 3% річних.

Після звернення позивача до суду з позовом, відповідач 30.09.2025 здійснив оплату товару на суму 5 595,72грн, згідно платіжної інструкції №2438 від 30.09.2025 (т.1, а.с.29).

Норми права та мотиви, якими керувався суд при ухваленні рішення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст.626 ЦК України, передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2024 між ТОВ "Юні Люкс" (покупець) та ПрАТ "СОЛДІ І КО" (постачальник) укладено договір поставки №45381519.890107, за умовами п.1.1 якого, постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму (т.1, а.с.7-8).

Згідно зі ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 2.4 договору поставки передбачено, що датою поставки товару вважається дата видаткової накладної постачальника, за якою відбулась передача товару покупцю. Право власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару до покупця переходить в момент передачі товару від постачальника покупцю за видатковою накладною.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки №45381519.890107 від 26.06.2024, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 5 595,72грн, що підтверджується видатковою накладною №75502 від 11.04.2025, яка підписана електронними підписами представників сторін та скріплена електронними печатками товариств (т.1, а.с.9; протоколи електронних підписів а.с.9-10).

У відповідності до частини 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно п.4.3 договору поставки, оплата за договором здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника у розмірі ста відсотків від вартості товару, отриманого за видатковою накладною, протягом 10 (десять) днів з моменту одержання товару покупцем. Покупець має право здійснити попередню оплату товару згідно з рахунками постачальника.

Відтак, відповідач був зобов`язаний оплатити товар, отриманий ним згідно з видатковою накладною №75502 від 11.04.2025, у строк - до 21.04.2025 (включно).

Доказів оплати товару у строк, встановлений п.4.3 договору, матеріали справи не містять.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати отриманого товару, позивач 26.09.2025 звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Юні Люкс" заборгованості у судовому порядку, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Господарського суду Житомирської області №1385 від 26.09.2025 (т.1, а.с.1).

Водночас, після звернення позивача до суду з позовом, відповідачем 30.09.2025 сплачено основний борг у розмірі 5 595,72грн, згідно з платіжною інструкцією №2438 від 30.09.2025 (т.1, а.с.29).

У зв`язку з наведеним, ухвалою суду від 10.03.2026 закрито провадження у справі в частині стягнення 5 595,72грн основного боргу на підставі пункту 2 частини 1 ст.231 ГПК України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 746,15грн пені, 559,57грн штрафу, 95,26грн інфляційних втрат та 72,21грн 3% річних.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглядаючи вимоги про стягнення з відповідача 746,15грн пені, яка нарахована на суму основного боргу у розмірі 5 595,72грн, за період з 22.04.2025 по 25.09.2025, та 559,57грн штрафу, що становить 10% від суми неоплаченого товару, господарський суд виходить з такого.

За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до частини 1 ст.548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст.546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до частин 1-3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.9.3 договору, за порушення строків оплати товару стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад три дні, додатково стягується штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вказаної вартості.

Як зазначено у частині 2 ст.252 ЦК України, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Як встановлено судом вище, останнім днем виконання зобов`язання за договором є 21.04.2025, відтак прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання почалося з 22.04.2025.

Перевіривши проведені позивачем нарахування пені у розмірі 746,15грн, а також штрафу у розмірі 559,57грн, суд встановив, що вказані нарахування здійснені відповідно до умов договору і приписів чинного законодавства, є арифметично вірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи вимоги про стягнення з відповідача 95,26грн інфляційних втрат та 72,21грн 3% річних, які нараховані на суму основного боргу у розмірі 5 595,72грн, за період з 22.04.2025 по 25.09.2025, суд виходить з такого.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата процентів річних не має характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За результатом перевірки наданого позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд зазначає, що такий розрахунок проведено вірно. Відповідно, вимоги позивача про стягнення з відповідача 95,26грн інфляційних втрат та 72,21грн 3% річних, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги ПрАТ "СОЛДІ І КО" про стягнення з ТОВ "Юні Люкс" 746,15грн пені, 559,57грн штрафу, 95,26грн інфляційних втрат та 72,21грн 3% річних, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.129 ГПК України, на відповідача покладається 2 422,40грн витрат по сплаті судового збору, враховуючи коефіцієнт 0,8 для пониження розміру ставки судового збору, оскільки позовна заява подана до суду в електронній формі через систему "Електронний суд".

При цьому, у даній справі судовий збір сплачений позивачем у мінімальному розмірі, тому вирішення питання про повернення судового збору, у зв`язку із закриттям провадження в частині стягнення основного боргу, судом не здійснюється.

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу.

За змістом статті 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 2 ст.123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 ст.129 ГПК України).

За змістом частин 2-5 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведених норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (частина 5 ст.129 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ПрАТ "СОЛДІ І КО" у справі №906/1306/25, згідно ордеру серії АІ №1513814 від 01.12.2023 на надання правничої (правової) допомоги здійснював адвокат - Погорілець Роман Васильович (т.1, а.с.4).

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем подано:

- договір про надання правової допомоги №2316281 від 11.01.2019, укладений між адвокатом Погорілцем Р.В. та ПрАТ "СОЛДІ І КО" (клієнт) (т.1, а.с.11-12);

- договір від 24.12.2019 про внесення змін до договору про надання правової допомоги №2316281 від 11.01.2019 (т.1, а.с.14);

- додатковий договір №45381519 від 24.09.2025 до договору про надання правової допомоги №2316281 від 11.01.2019 (т.1, а.с.13);

- акт наданої правової допомоги від 25.09.2025 на суму 7 000,00грн (т.1, а.с.15);

- платіжну інструкцію №6603 від 25.09.2025 на підтвердження оплати позивачем наданої адвокатом правничої допомоги у розмірі 7 000,00грн (т.1, а.с.16).

Пунктом 1.1. про надання правової допомоги №2316281 від 11.01.2019, сторонами погоджено, що за умовами цього договору одна сторона - адвокат, зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу (здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги) другій стороні - клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні виграти, необхідні для виконання цього договору (т.1, а.с.11-12).

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. договору №2316281 від 11.01.2019, формою винагороди за здійснення професійної правничої (правової) допомоги клієнту за цим договором є гонорар. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), порядок його сплати, визначаються сторонами в додатках до цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом дванадцяти місяців (п. 7.1. договору).

У подальшому, між сторонами укладено договір від 24.12.2019 про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 11.01.2019 №2316281, у якому сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 7.1 договору про надання юридичних послуг та викласти його в наступній редакції: "7.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом дванадцяти (12) місяців. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про намір припинити дію договору, договір пролонгується на кожний наступний строк, який складає дванадцяти (12) місяців" (т.1, а.с.14).

24.09.2025 між сторонами укладено додатковий договір №45381519 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2019 №2316281, відповідно до п.1.1 якого сторони погодили, що цей додатковий договір за домовленістю сторін визначає порядок оплати гонорару адвоката за надання правової допомоги клієнту у господарській справі за позовом ПАТ "СОЛДІ І КО" до ТОВ "Юні Люкс" про стягнення заборгованості за договором поставки №45381519.890107 від 26.06.2024.

Згідно п.2 додаткового договору адвокат зобов`язується здійснити: (1) надання правової допомоги клієнту в судовому розгляді справи господарськими судами, а саме: здійснення аналізу матеріалів справи та формування правової позиції у справі; складання та подача заяв по суті у справі; підготовка та подання інших процесуальних документів; отримання інформації щодо стану справи в суді; підготовка до участі у судовому засіданні; участь у судових засіданнях; складання та направлення адвокатських запитів в інтересах клієнта; збирання доказів.

Відповідно до п.3 додаткового договору, за погодженням адвоката з клієнтом, враховуючи складність справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість адвоката розмір гонорару за надання правової допомоги, визначеної цим додатковим договором, визначено сторонами, зокрема:

- складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "Юні Люкс" на користь ПрАТ "СОЛДІ І КО" та надання консультацій з даного предмету - 7 000,00грн (п.1);

- участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду (за кожне) - 2 000,00 грн./судодень (п.4);

- складання процесуальних та інших документів - 4 000,00 грн/година (п.5);

- вчинення інших дії щодо надання правової допомоги клієнту в судовому розгляді справи за погодинною тарифною ставкою у розмірі: 4 000,00 грн/година (п.6).

За умовами п.6 додаткового договору, порядок оплати гонорару: 1) сума гонорару за цим додатковим сплачується клієнтом у розмірі 100% передоплати, яка сплачується клієнтом протягом тридцяти (30) робочих днів після підписання сторонами цього додаткового договору. 2) сума витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги сплачується клієнтом протягом п`яти (5) робочих днів з моменту надання документів, що підтверджують витрати.

Відповідно до п.9 додаткового договору, порядок приймання-передачі наданої правової допомоги наступний: (1) правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги (далі - акт), який скріплюється підписами сторін. (2) адвокат надає клієнту акт, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, витрати, які пов`язаних з наданням правової допомоги (якщо такі мали місце). (3) клієнт зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з моменту отримання акту підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту. Якщо протягом вказаного триденного строку клієнт не підписав акт або не надав письмове заперечення, правова допомога вважається наданою та прийнятою клієнтом без зауважень клієнта.

25.09.2025 між сторонами підписано акт наданої правової допомоги (далі - акт), за змістом якого адвокатом надано ПрАТ "СОЛДІ І КО" послугу з складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "Юні Люкс" на користь ПрАТ "СОЛДІ І КО" та надання консультацій з даного предмету на суму 7 000,00грн (т.1, а.с.15)

При цьому суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (висновок викладений у п.5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила про завищення позивачем витрат на правничу допомогу.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Враховуючи наведене, оцінивши обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням всіх аспектів цієї справи, яка не є складною, а також час, який витратив адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та те, що обрахунок пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних здійснюється за допомогою відповідних електронних калькуляторів, суд дійшов висновку, що справедливою та співрозмірною з ціною позову є вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00грн.

Враховуючи наведене у сукупності, господарський суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ "Юні Люкс" на користь ПрАТ "СОЛДІ І КО" 3 500,00грн витрат на професійну правничу допомогу. Решта понесених судових витрат в сумі 3 500,00грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Люкс" (Україна, 11601, Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, вулиця Бандери Степана, будинок 118; ) на користь Приватного акціонерного товариства "СОЛДІ І КО" (Україна, 04073, місто Київ, вулиця Сирецька, будинок 28/2, ):

- 746,15грн пені,

- 559,57грн штрафу,

- 95,26грн інфляційних втрат,

- 72,21грн 3% річних,

- 2 422,40грн витрат по сплаті судового збору,

- 3 500,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.26

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - позивачу - електронний суд,

2 - відповідачу - електронний суд.