РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2026Справа № 910/16185/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (площа Івана Франка, 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421)

до Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» (вул. Миколи Василенка, буд. 1, м. Київ, 03113; ідентифікаційний код 07790672)

про стягнення 677 650, 50 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі за текстом - КП «Київтеплоенерго», Позивач) з позовом до Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» (далі за текстом - ДП «КАРЗ», Відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 8614037 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 10.06.2019 в загальному розмірі 677 650, 50 грн, яка складається із суми основного боргу - 550 071, 30 грн, інфляційні втрати - 69 281, 67 грн, 3 % річних - 20 984, 19 грн та пеню - 37 313, 34 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору надано теплову енергію у гарячій воді, проте Відповідач не вносив вчасно плату у зв`язку з чим станом на 01.11.2025 утворилась заборгованість в розмірі 550 071, 30 грн.

З огляду на прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання Позивачем здійснено нарахування пені, а також на підставі статті 625 ЦК України здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 29.12.2025 згідно з повідомленням Господарського суду міста Києва доставлена Відповідачу до електронного кабінету 29.12.2025 о 19:00 год.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 30.12.2025 ухвала суду від 29.12.2025 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 у справі № 910/16185/25 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарського діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

10.06.2019 між Позивачем та Відповідачем укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8614037.

Відповідно до пункту 2.1 Договору при виконанні умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно пункту 2.2 Договору постачальник зобов`язався безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності зі «Споживачем» для потреби опалення - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

За умовами підпункту 2.3.1 пункту 2.3 Договору, Споживач зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку № 2.

Відповідно до пункту 3.3 Договору Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,5 % суми боргу на початку кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Пунктом 4.1 Договору визначено останній набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2020 з можливістю подальшої пролонгації згідно пункту 4.4 Договору.

Згідно з пунктом 2 додатку № 2 до Договору у разі встановлення у «Споживача» будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до показників цих приладів, встановлених на межі балансової належності (Додатки 3, 4).

Згідно з пунктом 5 додатку № 2 до Договору «Споживач», що має будинкові прилади обліку (незалежно від балансової належності приладів обліку теплової енергії), щомісячно надає Постачальнику звіт по фактичному споживанню теплової енергії в ЦОК за адресою:пр. Повітрофлотський, 58 не пізніше 28 числа звітного місяця.

Пунктом 9 додатку № 2 до Договору визначено, що «Споживач» щомісячно з 12 по 15 число отримує в ЦОК за адресою: пр. Повітрофлотський, 58 оформлену Постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник Постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Згідно з пунктом 1 додатку № 2 до Договору розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими виконавчим органом КМР (КМДА) від 22.12.2018 № 2340 за кожну відпущену гігакалорію без урахування ПДВ: житловими організаціями - 1 342, 98 грн / Гкал у разі знаходження в житловому будинку орендарів.

Пунктом 10 додатку № 2 до Договору сторони узгодили тарифи та порядок розрахунків, зокрема, споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим забезпечує оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок постачальника.

На підтвердження факту постачання Позивачем теплової енергії Відповідачу у спірний у період з жовтня 2023 по квітень 2025 до матеріалів справи надано:

Акт № прийняття теплового вузла обліку за адресою: м. Київ, вул. Василенка, буд. 1 від 16.04.2013, акт № 03113 перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії споживача;

корінці нарядів № 1263 від 16.10.2023, № 1220 від 30.10.2024, № 1228 від 29.10.2025 про включення абонента у зв`язку із початком опалювального сезону та № 93 від 28.03.2024, № 1 від 28.03.2024, № 172 від 24.03.2025 та № 1227 від 24.03.2025 про відключення абонента у зв`язку із закінченням опалювального сезону;

облікові картки Відповідача за Договором щодо опалення за період жовтень 2023 - квітень 2025 включно.

Судом встановлено, що Позивач умови договору виконав у повному обсязі, у період з жовтня 2023 по квітень 2025 включно надав послуги з постачання теплової енергії на суму 550 071, 30 грн, що також підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, а саме: № 10/2023-8614037 від 31.10.2023 на суму 6 466, 22 грн, № 11/2023-8614037 від 30.11.2023 на суму 70 887, 84 грн, № 12/2023-8614037 від 31.12.2023 на суму 68 381, 20 грн, № 1/2024-8614037 від 31.01.2024 на суму 54 394, 76 грн, № 2/2024-8614037 від 29.02.2024 на суму 58 094, 75 грн, № 3/2024-8614037 від 31.03.2024 на суму 26 494, 63 грн, № 11/2024-8614037 від 30.11.2024 на суму 18 881, 83 грн, № 12/2024-8614037 від 31.12.2024 на суму 58 488, 43 грн, № 1/2025-8614037 від 31.01.2025 на суму 54 507, 48 грн, № 2/2025-8614037 від 28.02.2025 на суму 68 811, 90 грн, № 3/2025-8614037 від 31.03.2025 на суму 59 781, 67 грн, № 4/2025-8614037 від 30.04.2025 на суму 4 880, 59 грн.

Водночас суд вказує, що акти приймання-передавання товарної продукції за вищезазначений період не підписані представником Відповідача, вмотивована відмова від їх підписання в матеріалах справи відсутня.

При цьому, пунктом 9 додатку № 2 до Договору передбачено обов`язок споживача щомісячно з 12 по 15 отримувати в ЦОК за адресою: пр. Повітрофлотський, 58 оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця на кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Доказів виконання пункту 9 додатку № 2 до Договору з отримання споживачем (Відповідачем) актів приймання-передавання товарної продукції матеріали справи не місять, як і відсутні заперечення Відповідача щодо отриманих від Позивача послуг за Договором у спірний період.

Згідно з довідкою про нарахування за теплову енергію державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» за договором №8614037 нарахування за спожиту Відповідачем теплову енергію за жовтень 2023 по квітень 2025 року (включно) відбувалося відповідно до показників будинкового лічильника (SA-94/2М).

Відтак, згідно з доводами Позивача заборгованість за Договором за спожиту Відповідачем теплову енергію за спірний період в розмірі 550 071, 30 грн Відповідачем не сплачено чим допущено порушення виконання грошового (договірного зобов`язання) та стало підставою для нарахування Позивачем пені, 3 % річних та інфляційних втрат згідно з наданого до суду розрахунку.

Заперечення Відповідача по суті заявлених вимог матеріали справи не містять.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором енергопостачання.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлені судом вище обставини, враховуючи надані Позивачем докази, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено порядок розрахунків за Договором щодо наданих Позивачем послуг з постачання теплової енергії за період з жовтня 2023 по квітень 2025, що призвело до існування у останнього заборгованості в розмірі 550 071, 30 грн., яка є обґрунтованою та такою що правомірно заявлена до стягнення Позивачем оскільки станом на дату звернення до суду з позовом не сплачена Відповідачем.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 20 984, 19 грн 3 % річних, 69 281, 67 грн інфляційних втрат та 37 313, 34 грн пені.

Згідно з частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з Відповідача 20 984, 19 грн 3 % річних, нарахованих на заборгованість Відповідача з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 01.11.2023 по 31.10.2025.

Наданий Позивачем розрахунок 3 % річних є неправильним з огляду на наступне.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частина 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

З наданих до справи доказів, вбачається, що постачання Позивачем теплової енергії за Договором здійснювалося до гуртожитку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 року установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України і станом на дату ухвалення даного рішення встановлений до 04.05.2026.

Заборона нарахування 3 % річних та інфляційних втрат щодо спірних правовідносин знята постановою КМУ від 29.12.2023 № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала законної сили 30.12.2023, та відповідно стосується періоду нарахувань у даній справі.

При цьому, суд звертає увагу Позивача, що ним неправильно визначено період нарахування 3% річних, оскільки, не було враховано умови Договору, які передбачають, що споживач зобов`язаний сплатити вартість теплової енергії не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отже, прострочення Відповідача настає з 11 числа наступного місяця.

Відтак, із врахуванням зазначеного, нарахування Позивачем 3 % річних з 01.11.2023 по 30.12.2023 є неправомірним.

Відповідно до правильного розрахунку з урахуванням правильних дат початку виникнення прострочення, здійсненого судом щодо кожного простроченого оплатою акта окремо, сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 31.12.2023 по 31.10.2025 становить 20 011, 58 грн, які і підлягають стягненню з Відповідача на користь позивача.

Також, Позивач просить стягнути з Відповідача 69 281, 67 грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість Відповідача з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з листопада 2023 по жовтень 2025.

Наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат є неправильним з підстав, зазначених щодо розрахунку 3 % річних.

Відповідно до правильного розрахунку з урахуванням правильних дат початку виникнення прострочення, здійсненого судом щодо кожного простроченого оплатою акта окремо, враховуючи що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Позивача за загальний період з січня 2024 року по жовтень 2025 року, становить 69 281, 67 грн.

Також, Позивач просить стягнути з Відповідача 37 313, 34 грн пені.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

У пункті 3.3 Договору сторонами погоджено, що споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0, 5 % від суми боргу на початку кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Позивач просить стягнути з Відповідача 37 313, 24 грн пені, нарахованої на заборгованість Відповідача за загальний період з 16.01.2025 по 31.10.2025.

Пеня нарахована позивачем в межах шестимісячного строку щодо кожного простроченого оплатою періоду та із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Наданий позивачем розрахунок пені є неправильним. Позивачем неправильно визначено розмір пені, оскільки відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який є спеціальним законом у спірних правовідносинах у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума пені в межах визначеного Позивачем періоду становить 4 438,90 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт надання Відповідачу житлово-комунальних послуг, які останнім не сплачено у повному обсязі в силу чого позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» (вул. М. Василенка, буд. 1, м. Київ, 03113; ідентифікаційний код 07790672) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (площа Івана Франка, буд. 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) основний борг - 550 071 (п`ятсот п`ятдесят тисяч сімдесят одна) грн 30 коп, 3 % річних - 20 011 (двадцять тисяч одинадцять) грн 58 коп, інфляційні втрати - 69 281 (шістдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят одна) грн 67 коп, пеня - 4 438 (чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн 90 коп, судовий збір - 9 657 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн 05 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 02.03.2026

Суддя Антон ПУКАС