ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Справа № 915/1523/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) - в судове засідання не з`явився,

від відповідача (представник відповідача) - в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест", вул.Привокзальна, 2-Г, селище Горохівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57205

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3

представник позивача: Гапіна Наталія Вікторівна

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТГВ Сістем Сервіс", вул.Андрія Покровського (вул.Наваринська), буд. 2/1, м.Миколаїв

про: стягнення 820 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 06.12.2024 (вх.№15454/24 від 06.12.2024), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТГВ Сістем Сервіс" грошові кошти в сумі 820 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.12.2021 між ТОВ "Промагроінвест" та ТОВ "ТГВ Сістем Сервіс" було укладено Договір поставки №17-МП. На виконання умов Договору поставки ТОВ "Промагроінвест" частково розрахувалось за товар в загальній сумі 820 000,00 грн. Вказує, що товар за Договором поставки №17-МП від 20.12.2021 відповідач позивачу станом на дату звернення з позовом не поставив. У відповідності до Повідомлення про одностороннє розірвання договору поставки від 07.11.2024 року, Позивач - ТОВ "ПРОМАГРОІНВЕСТ", на підставі пункту 8.2. Договору поставки № 17-МП від 20.12.2021, повідомив Відповідача про одностороннє розірвання договору поставки № 17-МП від 20 грудня 2021 року, що укладений між ТОВ "ТГВ СІСТЕМ СЕРВІС" (Продавець) та ТОВ "ПРОМАГРОІНВЕСТ" (Покупець). Датою розірвання договору поставки № 17-МП від 20 грудня 2021 року є 07 листопада 2024 року. Вказує, що оскільки договір поставки є розірваним з 07.11.2024 року, тому відпала правова підстава на яких заснувалась юридична обґрунтованість у набутті ТОВ "ТГВ СІСТЕМ СЕРВІС" грошових коштів в сумі 820 000,00 грн., у зв`язку з чим вказані кошти є такими, що набуті безпідставно та підлягають поверненню позивачу.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.01.2025. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 04.02.2025.

Представник позивача через систему "Електронний суд" надала клопотання (вх.№1672/25 від 04.02.2025) в якому просить суд підготовче засідання провести без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 04.02.2025, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 27.02.2025. Дозволено позивачу в порядку ч.5 ст.161 ГПК України у строк до 14.02.2025 надати до суду додаткові пояснення в яких зазначити відомості чи змінював позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" () свою податкову адресу на іншу, як то передбачено ст.13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Представник позивача через систему "Електронний суд" надав клопотання (вх.№3004/25 від 27.02.2025) в якому на виконання вимог ухвали суду повідомляє, що фактичною адресою ТОВ "Промагроінвест" є Миколаївська область, с.Горохівка, вул.Привокзальна, 2-Г, за місцезнаходженням виробничого комплексу. Позивач має рахунок в банківській установі АТ "КБ "Приватбанк" IBAN НОМЕР_1 , яка зареєстрована в місті Києві. В той же час, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" () є: вул.Соборна, буд.42 корпус В, с.Ольгине, Каховський (Горностаївський) район, Херсонська область. Учасниками ТОВ "Промагроінвест" з об`єктивних причин до цього часу не могло бути прийнято рішення про зміну податкової адреси, яка має співпадати з адресою місця реєстрації юридичної особи, оскільки особа - учасник, яка має 50% права голосу ОСОБА_1 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і відповідно збори учасників не мали кворуму для прийняття рішень щодо зміни місцезнаходження юридичної особи. Наразі спадкоємці завершують процедуру прийняття спадщини, в тому числі частки 50% статутного капіталу ТОВ "Проміагроінвест", яка тривала значний час, у зв`язку з судовими процесами. Після оформлення спадщини спадкоємцем, учасниками ТОВ "Промагроінвест" планується прийняття рішення щодо зміни місцезнаходження юридичної особи позивача на іншу територію України, яке має бути вирішено протягом 30 днів. У зв`язку з цим, просить суд надати позивачу додатковий строк - 30 календарних днів для надання до суду відомостей про зміну податкової адреси позивача, відкласти підготовче засідання та розглянути дане клопотання без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 27.02.2025 підготовче засідання відкладено на 01.04.2025, ухвалено розглянути справу №915/1523/24 поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку "у розумний строк". Дозволено позивачу в порядку ч.5 ст.161 ГПК України у строк до 27.03.2025 надати до суду додаткові пояснення в яких зазначити відомості чи змінював позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" () свою податкову адресу на іншу, як то передбачено ст.13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Представник позивача через систему "Електронний суд" надав клопотання (вх.№4948/25 від 01.04.2025) в якому на виконання вимог ухвали суду повідомляє, що фактичною адресою ТОВ "Промагроінвест" є Миколаївська область, с.Горохівка, вул.Привокзальна, 2-Г, за місцезнаходженням виробничого комплексу. Позивач має рахунок в банківській установі АТ "КБ "Приватбанк" IBAN НОМЕР_1 , яка зареєстрована в місті Києві. В той же час, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" () є: вул.Соборна, буд.42 корпус В, с.Ольгине, Каховський (Горностаївський) район, Херсонська область. Учасниками ТОВ "Промагроінвест" з об`єктивних причин до цього часу не могло бути прийнято рішення про зміну податкової адреси, яка має співпадати з адресою місця реєстрації юридичної особи, оскільки особа - учасник, яка має 50% права голосу ОСОБА_1 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і відповідно збори учасників не мали кворуму для прийняття рішень щодо зміни місцезнаходження юридичної особи. Наразі спадкоємці завершують процедуру прийняття спадщини, в тому числі частки 50% статутного капіталу ТОВ "Проміагроінвест", яка тривала значний час, у зв`язку з судовими процесами. Станом на 31.03.2025 року спадкоємець померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 наразі отримав свідоцтво про право на спадщину (частку в статутному капіталі ТОВ "Промагроінвест"), проте процедура набуття ним прав на частку не завершена, після завершення оформлення спадщини спадкоємцем, учасниками ТОВ "Промагроінвест" планується прийняття рішення щодо зміни місцезнаходження юридичної особи Позивача на іншу територію України, яке має бути вирішено протягом 30 днів.

У зв`язку з цим, просить суд надати позивачу додатковий строк - 30 календарних днів для надання до суду відомостей про зміну податкової адреси позивача на територію підконтрольну території України та відкласти підготовче засідання.

Позивач (представник позивача), відповідач (представник відповідача) в підготовче засідання 01.04.2025 не з`явились, про час тат місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 01.04.2025 зупинено провадження у справі №915/1523/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23.

Позивач через систему "Електронний суд" подав клопотання №2 від 25.08.2025 (вх.№12159/25 від 25.08.2025) в якому просить суд поновити провадження у справі №915/1523/24, оскільки ТОВ "ПРОМАГРОІНВЕСТ" 27.05.2025 змінило свою податкову адресу у відповідності до приписів ст.13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" і наразі місцезнаходженням позивача є Миколаївська область, Миколаївський район, селище Горохівка, вул.Привокзальна, 2-Г в підтвердження чого надає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №2 від 28.05.2025. У зв`язку з цим, вважає, що наразі відпали обставини, які були визначальними для зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2025 у задоволенні клопотання №2 від 25.08.2025 (вх.№12159/25) Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" про поновлення провадження у справі №915/1523/24 - відмовлено.

Позивач через систему "Електронний суд" подав клопотання (вх.№16754/25 від 01.12.2025) в якому повідомив, що у справі №908/1162/23 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду внесено постанову від 03.10.2025. Вказує, що підстави для зупинення провадження у справі №915/1523/24 відпали, у зв`язку з чим просить суд поновити провадження у справі №915/1523/24.

Ухвалою суду від 12.12.2025 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 20.01.2026

Ухвалою суду від 16.01.2026, повідомлено учасників справи, що підготовче засідання призначене на 20.01.2026, не відбудеться з об`єктивних причин (головуючий у даній справі суддя Семенчук Н.О. перебуватиме у відпустці) та повідомлено про іншу дату підготовчого засідання, а саме 03.02.2026.

Позивач через систему "Електронний суд" подав клопотання (вх.№1488/26 від 02.02.2026) в якому просить суд підготовче засідання призначене на 03.02.2026 провести без участі представника позивача, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не заперечує.

Ухвалою суду від 03.02.2026, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку з оголошенням у місті Миколаєві повітряної тривоги, та, відповідно необхідності перебування працівників та відвідувачів суду в укритті судове засідання у справі № 915/1523/24 призначене на 19.02.2026, не відбулось.

Ухвалою суду від 19.02.2026 повідомлено учасників справи, що розгляд справи відбудеться 05.03.2026.

Представник позивача через систему «Електронний суд» подала клопотання (вх.№2528/26 від 25.02.2026) в якому просить суд розгляд справи призначений на 05.03.2026 провести без участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, ухвалами суду від 11.12.2024, від 09.01.2025, від 04.02.2025, від 27.02.2025, від 12.12.2025, від 16.01.2026, від 03.02.2026 відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи. Вказані ухвали були надіслані відповідачу за його місцезнаходженням. Надіслані відповідачу поштові відправлення, повернулись до суду з зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п.10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Судом взято до уваги висновки, викладені Великою палатою Верховного Суду у постанові від 05.09.2024 у справі №990/152/24, відповідно до яких день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «про відсутність адресата за вказаним нею місцем проживання (перебування)», може вважатися днем вручення копії ухвали.

У суду відсутня інформація щодо зміни місцезнаходження відповідача, ухвали суду надсилались судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, яка відповідає відомостям, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2024, від 09.01.2025, від 04.02.2025, від 27.02.2025, від 12.12.2025, від 16.01.2026, від 03.02.2026, від 19.02.2026 були оприлюднені на офіційному вебпорталі судової влади України.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення не скористався.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

20 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" (далі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТГВ Сістем Сервіс" (далі - продавець, відповідач) укладено Договір №17-МП (далі - Договір), у відповідності до умов якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором передати у власність покупця транспортабельну модульну установку «MINIBOX 2xRTFS40+LPG300», яка призначена для забезпечення теплом та здійснення випару скраплених вуглеводневих видів палива в кількості 1 одиниця, також включно із трубопроводом подачі газу від модулю MINIBOX 2xRTFS40+LPG300» до існуючої системи газопостачання, а покупець зобов`язується прийняти зазначений товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (п.1.1 Договору).

У відповідності до п.1.2 Договору, комплектація товару визначається в Специфікації (Додаток №1) до даного Договору.

Згідно п.2.1 Договору, ціна договору складає 1 250 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 208 333,33 грн. Вид розрахунків - безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів у гривні на розрахунковий рахунок продавця. Днем оплати за товар слід вважати дату надходження грошових коштів на рахунок продавця (п.2.3 Договору).

Відповідно до п.2.4 Договору, оплата здійснюється в наступному порядку:

2.4.1. Покупець здійснює попередню оплату в сумі 700 000,00 грн., у тому числі ПДВ на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання Договору.

2.4.2. Наступний платіж в сумі 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ покупець здійснює після 17 січня 2022 року

2.4.2. Остаточний платіж в сумі 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ на протязі 5-ти банківських днів з моменту поставки товару на адресу покупця.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що оплата здійснюється покупцем на підставі рахунку-фактури. Днем оплати за товар слід вважати дату надходження грошових коштів на рахунок продавця.

У відповідності до п.3.1 Договору, передача товару здійснюється на умовах DDP - на адресу: вул.Привокзальна, 2Г в селі Горохівка, Вітовського району Миколаївської області, згідно з Інкотермс-2020, шляхом підписання акту приймання-передачі та попереднього обстеження (огляду) товару.

Згідно п.3.2 Договору, строк поставки товару 60 робочих днів з дати надходження грошових коштів, передбачених п.п.2.4.1, 2.4.2 Договору, на рахунок продавця, згідно п.2.4.1 цього Договору.

Відповідно до п.3.4 Договору, право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару від продавця, що оформлюється видатковою накладною.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

У відповідності до п.8.2 Договору, сторона цього договору, яка вважає за необхідне змінити умови або розірвати цей договір повинна надіслати письмові пропозиції про це за 30 календарних днів до бажаних змін другій стороні за цим Договором. Покупець має право в односторонньому порядку розірвати договір (датою розірвання буде вважатися дата надіслання повідомлення про розірвання засобами поштового або електронного зв`язку).

Договір містить підписи та печатки сторін.

Також, між сторонами було складено та підписано Додаток №1 «Комплектація модульної установки «MINIBOX 2xRTFS40+LPG300»» до Договору.

Згідно матеріалів справи, позивач здійснив два платежі за товар у загальному розмірі 820 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями:

- №1594 від 30.12.2021 на суму 700 000,00 грн., з призначенням платежу «передоплата згідно договору №17-МП від 20.12.2021, згідно рахунку №17МП/01 від 23.12.2021, у т.ч.ПДВ 20% - 116 666,67 грн. (арк.10);

- №1645 від 16.02.2022 на суму 120 000,00 грн., з призначенням платежу «передоплата згідно договору №17-МП від 20.12.2021, згідно рахунку №17МП/02 від 15.02.2022, у т.ч.ПДВ 20% - 20 000,00 грн. (арк.11).

Вказані обставини відповідачем не спростовані та не заперечені.

Позивач зазначає, що відповідач у визначений умовами Договору строк товар не поставив.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2024 позивач направив на юридичну адресу відповідача та на адресу директора товариства повідомлення про одностороннє розірвання договору поставки №17-МП від 20.12.2021 в якому з посиланням на п.8.2 Договору повідомив про розірвання договору поставки №17-МП від 20.12.2021, який укладений між ТОВ «Промагроінвест» та ТОВ «ТГВ СІСТЕМ СЕРВІС» та зазначив, що датою розірвання договору поставки є 07.11.2024 (дата надіслання повідомлення про розірвання засобами поштового зв`язку» (арк.12-16).

Надсилання вказаного повідомлення підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 07.11.2024, накладною Укрпошти №308, № 316 та фіскальними чеками (арк.13,14).

У подальшому, позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення коштів №12 від 08.11.2024, у якій просив в 7-денний строк з дня отримання вимоги провернути грошові кошти в сумі 820 000,00 грн. (а.с.17-20).

Надсилання зазначеної вимоги підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 11.11.2024, накладною Укрпошти №341 та фіскальним чеком (арк.18).

Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, грошові кошти не повернув.

Враховуючи неповернення відповідачем сплаченої позивачем попередньої оплати за поставку товару, останній звернувся з відповідним позовом до суду.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1-3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

У відповідності до ст.663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст.693 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

У відповідності до п.8.2 Договору, сторона цього договору, яка вважає за необхідне змінити умови або розірвати цей договір повинна надіслати письмові пропозиції про це за 30 календарних днів до бажаних змін другій стороні за цим Договором. Покупець має право в односторонньому порядку розірвати договір (датою розірвання буде вважатися дата надіслання повідомлення про розірвання засобами поштового або електронного зв`язку).

Отже, умовами укладеного між сторонами правочину покупцем та продавцем погоджено право покупця - ТОВ "Промагроінвест" на розірвання договору в односторонньому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2024 позивач направив на юридичну адресу відповідача та на адресу директора ТОВ «ТГВ СІСТЕМ СЕРВІС» повідомлення про одностороннє розірвання договору поставки №17-МП від 20.12.2021 в якому з посиланням на п.8.2 Договору повідомив про розірвання договору поставки №17-МП від 20.12.2021, який укладений між ТОВ «Промагроінвест» та ТОВ «ТГВ СІСТЕМ СЕРВІС» та зазначив, що датою розірвання договору поставки є 07.11.2024 (дата надіслання повідомлення про розірвання засобами поштового зв`язку» (арк.12-16).

Надсилання вказаного повідомлення підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 07.11.2024, накладною Укрпошти №308, № 316 та фіскальними чеками (арк.13,14).

Таким чином, виходячи з умов п.8.2 договору, означений правочин є розірваним з 07.11.2024.

Згідно з ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 ст.1212 Цивільного кодексу України передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18, на які посилається скаржник.

При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст.1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18).

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

З огляду на викладене, розірвання позивачем договору поставки відповідно до положень п.8.2 Договору є підставою для повернення передплати (авансового платежу) (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 ЦК України.

Аналогічна позиція щодо можливості застосування положень ст.1212 ЦК України при розірванні договору зокрема викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №910/10233/20 від 16.03.2021.

Враховуючи викладене, у зв`язку з розірванням договору з 07.11.2024 правова підстава для утримання відповідачем суми попередньої оплати за договором, відпала, тому грошові кошти в розмірі 820 000,00 грн. підлягають поверненню позивачу.

Наразі, суд звертає увагу відповідача на те, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст.77 Господарського процесуального кодексу України вказано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, всупереч принципу змагальності, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що відповідач своєчасно і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості, тобто обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТГВ Сістем Сервіс" (вул.Андрія Покровського (вул. Наваринська), буд. 2/1, м.Миколаїв ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагроінвест" (вул.Привокзальна, 2-Г, селище Горохівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57205, ) грошові кошти в сумі 820 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 9 840,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України .

Повне рішення складено 17.03.2026, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Н.О. Семенчук