ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"16" березня 2026 р. Справа № 916/779/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» (вх. №2-482/26 від 12.03.2026) про забезпечення позову, пред`явленого до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРТА НОВА» про визнання недійсним одностороннього правочину,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» (далі по тексту ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ») звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРТА НОВА» (далі по тексту ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА») про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого повідомленням від 28.11.2024 про розірвання договору оренди №20/11/2023 від 20.11.2023 та доповненням до повідомлення від 30.12.2024.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на укладення з відповідачем договору оренди №20/11/2023 від 20.11.2023, за умовами якого відповідачем було передано ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» на строк до 31.12.2033 у тимчасове платне користування екструдерну лінію по виробництву труб з пластмаси (РЕ) діаметром від 180 до 500 мм (в т.ч. переробки пластмас, полімерних матеріалів) модель TPW-500 PE, заводський номер #TWOD-1209, фірми BLUE OCEAN INTERNATIONAL GROUP LTD, КНР, 2005 року з усіма її комплектуючими.

Проте, як стверджує позивач, ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА» за відсутності передбачених законом та договором підстав направило повідомлення від 28.11.2024 про розірвання договору оренди в односторонньому порядку, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.03.2026 позовна заява ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» була залишена без руху.

12.03.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

12.03.2026 до суду від позивача також надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

1) заборонити ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання позивачу користуватися екструдерною лінією по виробництву труб з пластмаси (РЕ) діаметром від 180 до 500 мм (в т.ч. переробки пластмас, полімерних матеріалів ) модель ТРW-500 РЕ, заводський номер #TWOD-1209, фірми - BLUE OCEAN INTERNATIONAL GROUP LTD, КНР 2005 року, яка є об`єктом оренди згідно умов договору оренди №20/11/2023 від 20.11.2023;

2) заборонити відповідачу відчужувати, передавати в оплатне чи безоплатне користування будь-яким третім особам екструдерну лінію по виробництву труб з пластмаси.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову позивачем наголошено, що у випадку передання відповідачем, як власником спірного майна в оренду або відчуження такого майна, ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» не зможе захистити свої права в рамках одного провадження, а буде вимушено звертатися до суду з вимогами про визнання правочину/правочинів щодо передачі в оренду/відчуження іншим особам такого майна недійсними чи витребування такого майна з володіння сторонніх осіб. Позивач стверджує, що вжиття запропонованих заходів забезпечення позову матиме наслідком лише збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Одночасно позивач звертає увагу, що позовна заява містить вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а, отже, в такому випадку необхідно досліджувати чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

16.03.2026 до суду від ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА» надійшли заперечення на заяву позивача про забезпечення позову, по тексту яких відповідач вказує, що обрані заходи забезпечення позову у вигляді заборони користуватись та розпоряджатись екструдерною лінією, власником якої є відповідач, не є співмірними із заявленими вимогами. Відповідач наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком зупинення виконання судового рішення у справі №916/1064/25, яке набрало законної сили, про витребування екструдерної лінії від ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» на користь ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА».

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас, для встановлення наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Суд зазначає, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову за певних обставин може повністю нівелювати результати судового процесу. Позиція суду з даного питання відповідає висновкам, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 11.10.2023 по справі № 922/1533/23, постанові від 11.09.2023 по справі №910/7974/23.

Предметом заявленого ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» позову до ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА» є вимога про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання договору оренди №20/11/2023 від 20.11.2023.

При дослідженні питання наявності підстав для забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, а, отже, у суду відсутні підстави для надання оцінки доводам позивача про відсутність у відповідача підстав для направлення повідомлення про розірвання договору оренди.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» просить суд заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання позивачу користуватися екструдерною лінією, а також заборони відповідачу відчужувати, передавати в оплатне чи безоплатне користування будь-яким третім особам екструдерну лінію по виробництву труб з пластмаси.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви можна встановити, що власником екструдерної лінії є відповідач. Враховуючи предмет заявленого позову господарський суд доходить висновку, що заборона відповідачу як власнику майна відчужувати екструдерну лінію по виробництву труб з пластмаси не є співмірною із заявленими позовними вимогами. Суд зазначає, що застосування вказаного заходу забезпечення позову матиме наслідком невиправдане втручання в право власності відповідача з огляду на відсутність спору про право власності на майно.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 у справі №916/1064/25 апеляційну скаргу ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА» було задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2025 по справі №916/1064/25 в частині відмови у задоволенні позову про витребування майна та розподілу судових витрат скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення вимог шляхом витребування у ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» на користь ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА» обладнання - екструдерну лінію по виробництву труб з пластмаси (РЕ) діаметром від 180 до 500 мм (в т.ч. переробки пластмас, полімерних матеріалів) модель TPW-500 PE, заводський номер #TWOD1209, фірми BLUE OCEAN INTERNATIONAL GROUP LTD, КНР, 2005 року випуску, з усіма її комплектуючими.

Таким чином, майно, яке є об`єктом договору оренди №20/11/2023 від 20.11.2023, постановою суду апеляційної інстанції від 25.02.2026 у справі №916/1064/25 було витребувано від ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» на користь ТОВ «ЛІБЕРТА НОВА».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні від 18.05.2004 Європейський суд з прав людини у справі "Продан проти Молдови" також наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21.

Постанова суду апеляційної інстанції від 25.02.2026 у справі №916/1064/25 набрала законної сили, а, отже, в силу приписів ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 ГПК України є обов`язковою для виконання.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання позивачу користуватися екструдерною лінією, заборони передавати в оплатне чи безоплатне користування будь-яким третім особам екструдерну лінію по виробництву труб з пластмаси фактично призведе до зупинення виконання судового рішення у справі №916/1064/25, що суперечить вимогам ГПК України та не відповідає положенням Конституції України (в частині обов`язковості судових рішень).

З огляду на викладене господарський суд, враховуючи таку засаду судочинства як обов`язковість судових рішень, приймаючи до уваги обрання ТОВ «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» заходу забезпечення позову, який не є співмірним із заявленими вимогами, доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗИФІКАЦІЯ ПІВДЕНЬ» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 16.03.2026 та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна