ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. Справа№ 911/2071/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025

у справі № 911/2071/24 (суддя В.М. Бацуца)

за позовом Виконуючого обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області

в інтересах держави в особі Бориспільської районної державної адміністрації Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккордгруп»

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Пристоличної сільської ради

про витребування земельних ділянок,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області (далі також - Прокурор) звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської РДА із позовом до ТОВ «Аккордгруп» (далі також - Товариство) про витребування земельних ділянок лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:001:0003, :03:001:0015.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним володінням відповідачем нерухомим майном, а саме земельними ділянками з кадастровими номерами :03:001:0003, :03:001:0015, що належать до державної власності та незаконно вибули з її володіння шляхом реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як земельних ділянок, що належать відповідачеві на праві приватної власності з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області всупереч положенням Цивільного кодексу України, Лісового кодексу України, Земельного кодексу України, інших нормативно-правових актів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2024 відкрито провадження у справі № 911/2071/24 за позовом Виконуючого обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської РДА до ТОВ «Аккордгруп» про витребування земельних ділянок, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 18.09.2024. Також, ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ДП «Ліси України».

У подальшому, ухвалою Господарського суду Київської області від 25.06.2025 позовну заяву Виконуючого обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області, подану в інтересах держави в особі Бориспільської районної державної адміністрації Київської області до ТОВ «Аккордгруп» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, - залишено без руху.

Вказаною ухвалою суду від 25.06.2025 повідомлено Виконуючого обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області про виявлені недоліки при поданні даної позовної заяви та встановлено строк для їх усунення.

Прокурора зобов`язано подати до суду належні та допустимі документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду (назва установи - Господарський суд Київської області; ; реєстраційні рахунки - UA0014298 (депозитний); установа банку - ДКСУ місто Київ) грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0003, :03:001:0015, експертно-грошова оцінка яких здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (31.07.2024).

Ухвала суду була доставлена прокуратурі 11.07.2025 на електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, наявною у матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.08.2025, у зв`язку з ненаданням витребуваних ухвалою Господарського суду Київської області від 25.06.2025 доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду (назва установи - Господарський суд Київської області; ; реєстраційні рахунки - UA0014298 (депозитний); установа банку - ДКСУ місто Київ) грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок, з посиланням на частини 11-12 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, залишено позовну заяву прокурора без розгляду.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Перший заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду від 26.08.2025 та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Прокурор вважає, що оскаржувана ним ухвала постановлена за неправильного й безпідставного застосування неіснуючих на момент подання позову норм матеріального права (ч. 6 ст. 164 ГК України, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4292-IX) і процесуального права (ч. 2 ст. 174, ч. 13 ст. 238 ГПК України), грубого порушення норм процесуального права (ст. 2, ч. 3 ст. 3, ст. 11, ст. 14, ч. 2 ст. 174 ГПК України), а також безпідставного незастосування норм Конституції України як норм прямої дії (ст. 8, абз. 4 ст. 13, ст. 58, ст. 129 Конституції України).

Позовну заяву з доданими до неї документами подано Прокурором до суду з дотриманням вимог ст. 164 ГПК України та підстав для залишення її без руху судом не вбачалось.

Так, п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4292-IX передбачено зворотну дію закону в часі лише в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права.

При цьому, ч. 6 ст. 164 ГПК України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права.

Оскільки на момент звернення Прокурора із позовом ч. 6 ст. 164 ГПК України не містила вимоги долучення до матеріалів позову документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Прокурора надати такі документи, і в подальшому незаконно та безпідставно залишив позовну заяву без розгляду у зв`язку з ненаданням прокурором таких документів.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

09.09.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккордгруп» надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі №911/2071/24, обґрунтовані відсутністю повноважень в останнього для підписання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2071/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі № 911/2071/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

17.09.2025 матеріали справи № 911/2071/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі № 911/2071/24 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

03.10.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі № 911/2071/24 та призначено її розгляд на 30.10.2025. Ухвалою суду також встановлено учасникам апеляційного провадження строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 21.10.2025.

27.10.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккордгруп» надійшла заява про закриття апеляційного провадження у справі, у якій Товариство, посилаючись на ч. 3 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» наголошує на відсутності у Сергія Пономаренка повноважень на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 року у справі №911/2071/24, оскільки він не приймав участі під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у розгляді апеляційної скарги оголошено перерву до 06.11.2025.

06.11.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області надійшло заперечення на заяву відповідача про закриття апеляційного провадження у справі, у якому Прокурор наполягає на наявності у нього як у Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури повноважень на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі №911/2071/24.

06.11.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ «Аккордгруп» надійшла заява, в тексті якої останнім викладено заперечення на подані керівником Бориспільської окружної прокуратури Київської області заперечення на заяву відповідача про закриття апеляційного провадження у справі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 06.11.2025 колегією суддів поставлено на обговорення клопотання відповідача про закриття апеляційного провадження у справі.

Так, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Як встановлено апеляційним судом, із апеляційною скаргою звернувся Перший заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури Сергій Пономаренко.

При цьому, позовна заява подавалась до суду виконуючим обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури, а у судових засіданнях брали участь прокурори Бориспільської окружної прокуратури.

За змістом ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч. 1).

Право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Статтею 12 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

За нормою ст. ст. 1, 5 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави, а функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами.

Оскільки судове провадження у справі ініційовано керівником Бориспільської окружної прокуратури, а участь у справі брали прокурори цієї прокуратури, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга подана та підписана повноважною особою, оскільки Сергій Пономаренко як перший заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури безумовно є прокурором Бориспільської окружної прокуратури, що, відповідно, вказує на його, участь у розгляді спору судом першої інстанції, адже до суду звертається не окремий прокурор окремої прокуратури, а Бориспільська окружна прокуратура як державний орган, на який покладено відповідні обов`язки.

Натомість, сформоване Товариством буквальне тлумачення словосполучення «прокурор, який брав участь у судовому розгляді» безпідставно обмежує діяльність Бориспільської окружної прокуратури як органу, на який покладено обов`язки щодо захисту прав та законних інтересів держави у спірних правовідносинах сторін.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на судову практику, наведену ним у клопотанні про закриття провадження у справі, а також запереченнях на заперечення прокурора на клопотання про закриття провадження.

Так, судові рішення, а саме, постанова Верховного суду від 01 лютого 2022 року у справі №420/4462/20, постанова Верховного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №1340/6249/18, постанова Верховного суду від 08 серпня 2024 року у справі №487/5212/20, а також ухвала Верховного суду від 06 червня 2022 року у справі №160/6211/21 ухвала Верховного суду від 24 січня 2024 року у справі №140/14556/23, ухвала Верховного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 620/1646/22, ухвала Верховного суду від 06 червня 2022 року у справі №540/4283/21, ухвала Верховного суду від 09 грудня 2024 року у справі №280/3869/24, ухвала Верховного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 440/3432/23 та ухвала Верховного суду від 15 листопада 2021 року у справі № 580/2472/21 постановлені з урахуванням застосування ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» у сукупності із нормами Кодексу адміністративного судочинства України, які, втім, не можуть бути застосовані під час розгляду спору господарським судом. А, ухвала Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі №910/1415/18 містить висновки Верховного Суду, зроблені за наслідками прийняття судом касаційної скарги, при цьому, за змістом ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Представником відповідача в судовому засіданні було підтримано клопотання про закриття апеляційного провадження у справі, прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні 06.11.2025 колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про закриття апеляційного провадження у справі.

Також, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2026 апеляційне провадження у справі № 911/2071/24 було зупинено до розгляду Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду справи № 922/2555/21.

11.12.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккордгруп» надійшла заява, в якій останній просив суд оформити окремим документом ухвалу суду від 06.11.2025 про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Аккордгруп» від 27.10.2025 про закриття апеляційного провадження.

25.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, обґрунтоване усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 поновлено апеляційне провадження у справі № 911/2071/24 та призначено її розгляд на 12.03.2026.

У судовому засіданні 12.03.2026 взяли участь Прокурор та представник Товариства.

Представник Бориспільської РДА у судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання РДА була повідомлена належним чином.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки колегією суддів не встановлено наведених вище обставин, то вислухавши думку учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для подальшого розгляду справи без участі учасника справи, який не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги і доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Представник Товариства заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду про наявність підстав для залишення позову Прокурора без розгляду.

12.03.2026 у судовому засіданні колегією суддів було проголошено вступну та резолютивну частини постанови

За нормою ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги Прокурора, відзиву на неї, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як підтверджується матеріалами справи, Прокурор звернувся до суду із позовом 30.07.2024.

За змістом ст. 164 ГПК України у редакції, чинній на дату звернення Прокурора із позовом, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 2).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування (ч. 4).

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження (змішана форма розгляду).

За змістом ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, як правильно наголошено Прокурором в апеляційній скарзі, на дату подання позову ним дотримано усіх вимог, передбачених ст. 164 ГПК України.

У подальшому, майже через рік після прийняття позову Прокурора до провадження, суд першої інстанції констатував, що 09.04.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», положеннями якого було внесено зміни в тому числі і до Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- статтю 164 Господарського кодексу України доповнено частиною шостою такого змісту: « 6. У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»;

- частину другу статті 174 доповнено абзацом третім такого змісту: «Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму»;

- статтю 238 доповнено частиною тринадцятою такого змісту: « 13. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Як наслідок, суд першої інстанції спочатку ухвалою суду від 25.06.2025 залишив позовну заяву без руху, зобов`язавши Прокурора подати докази внесення грошових коштів на депозитний рахунок, а в подальшому, оскаржуваною ухвалою суду від 26.08.2025 залишив позов без розгляду у зв`язку з неподанням Прокурором таких доказів.

За змістом ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» встановлено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Надаючи оцінку цим положенням Закону у сукупності із заявленими Прокурором позовними вимогами, колегія суддів виходить з того, що за нормою ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц підкреслено, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем.

Колегія суддів зауважує, що норма ч. 5 ст. 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. Разом з тим, у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача приписи частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

При цьому, у випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов на підставі ст. 387 ЦК України без застосування приписів ч. 5 ст. 390 ЦК України, яка визначає порядок компенсації вартості майна добросовісному набувачеві (коли земельна ділянка належала державі (чи територіальній громаді), а останній набувач є добросовісним). Натомість, у разі недоведення позивачем недобросовісності набувача і встановлення, що набувач є добросовісним, суд відмовляє у задоволенні позову, зокрема на підставі ч. 5 ст. 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.

Такі ж висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 14.01.2026 у справі №354/160/25, від 01.12.2025 у справі №354/419/25, від 19.11.2025 у справі №523/14914/24.

Звертаючись із позовом до ТОВ «Аккордгруп» та надаючи пояснення по справі, Прокурор вказував, що відповідач у даній справі ТОВ «Аккордгруп» () брав участь і у справі №359/3373/16-ц в якості відповідача, а саме ТОВ «Сілквей комунікейшн» (), був обізнаний про наявність судового спору щодо спірних земельних ділянок. Крім того, в якості доказів при розгляді справи досліджено лист ВО «Укрдержліспроект» від 11.12.2015 №483, до якого долучено, зокрема, фрагмент із Публічної кадастрової карти України.

Згідно з матеріалами лісовпорядкування 2003 року спірні земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення кв. 1 Вишеньківського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп».

До вказаного листа додано фрагмент із Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кв. 1 та межами земельних ділянок, зокрема, з кадастровими номерами :03:001:0003 та :03:001:0015, які перебувають в межах кварталу №1 Вишеньківського лісництва Бориспільського лісгоспу.

Також, до інформації додано викопіювання із планшету №1 Вишеньківського лісництва лісовпорядкування 1993 року - схему розміщення лісової земельної ділянки, на яку припинено право користування на підставі рішення Щасливської сільської ради від 21.02.2004 №15312-16 XXLV площею 10 га.

Також, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16 та від 22.05.2018 у справі №469/1203/15, в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірних земельних ділянок, проявивши розумну обачність, відповідач міг і повинен був знати про те, що ділянки вкриті лісовою рослинністю, що ставить його, набувача, добросовісність під час набуття земельних ділянок у власність під обґрунтований сумнів.

Верховний Суд у постанові від 06.09.2023 у справі №910/21329/17 також вказав, що добросовісність набувача передбачає не лише звіряння відомостей про права на нерухоме майно з інформацією, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також розумну обачність набувача. Така розумна обачність включає перевірку, виявлення та докладання інших зусиль для визначення наявності прав інших осіб стосовно нерухомого майна. Набувач нерухомого майна може вважатися добросовісним лише тоді, коли він не просто покладався на відомості з Державного реєстру, а робив це добросовісно.

Однак, згідно загальнодоступних відомостей веб-сервісу Google Earth Pro (https://earth.google.com/web/search/%d0%9f%d1%80%d0%be%d0%bb%d1%96%d1%81%d0%) , спірні земельні ділянки, станом на 01.11.2005 були повністю вкриті лісовими культурами.

На даний час, відповідно до загальнодоступних відомостей веб-сервісу Google Earth Pro (https://earth.google.com/web/search/%d0%9f%d1%80%d0%be%d0%bb%d1%96%d1%81%d0% спірні земельні ділянки частково вкриті лісовими культурами.

Як наслідок, за наведених у позові обставин, в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для земель лісогосподарського призначення природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності спірних земельних ділянок, добросовісність дій ТОВ «Аккордгруп» під час набуття у власність спірних земельних ділянок виключається.

З огляду на викладене, Прокурор у позові стверджує про обізнаність відповідача щодо незаконності виділення земельних ділянок та його недобросовісність у спірних правовідносинах.

Отже, доводи прокурора (та апеляційної скарги) і його позиція у спірних правовідносинах зводяться до того, що спірне майно вибуло з володіння держави внаслідок неправомірних і недобросовісних дій Товариства.

Таким чином, за встановлених у цій справі обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Оскільки прокурор у даній справі пред`явив позов про витребування нерухомого майна у недобросовісного набувача, то приписи ч. 5 ст. 390 ЦК України, ч. 6 ст. 164, ч. 4 ст. 174 ГПК України у такому випадку не підлягають застосуванню при вирішенні питання про прийняття позову до розгляду. Питання про добросовісність/недобросовісність набувачів судом може бути вирішене лише за результатами дослідження доказів у справі на стадії ухвалення судового рішення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суду в постанові від 28.01.2026 у справі №922/2555/21.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 3-4 ч.1 ст. 277 ГПК України, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи Прокурора, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 6 ст. 164 ГК України, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», внаслідок чого, судом першої інстанції безпідставно залишено позов Прокурора без розгляду.

Отже, оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 26.08.2025 підлягає скасуванню.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство (неплатоспроможність) без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання Прокурором апеляційної скарги покладається на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аккордгруп».

Керуючись ст. ст. 129, 226, 269, 271, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі №911/2071/24 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.08.2025 у справі №911/2071/24 - скасувати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккордгруп» (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 31-33, ) на користь Бориспільської окружної прокуратури (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 21, ЄДРПОУ ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання цієї постанови.

5. Матеріали справи №911/2071/24 повернути до Господарського суду Київської області для продовження розгляду спору по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.03.2026.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська