ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"11" березня 2026 р. Справа№ 910/2111/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пономаренка Є.Ю.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від Державної іпотечної установи : Дяченко В.С. - за довіреністю №4762/15/7 від 19.12.25;

від Державної іпотечної установи : Стадний Д.С. - за довіреністю №4761/15/7 від 19.12.25;

від ОСОБА_1 : Карасюк О.В. - за ордером серії АМ №1082911 від 26.03.24.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24 (суддя Омельченко Л.В.), серед іншого, провадження у справі № 910/2111/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито; скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 ; припинено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Загороднього Олексія Михайловича.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Державна іпотечна установа звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, поновити Державній іпотечній установі строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.06.2024 року у справі № 910/2111/24, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/2111/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у справі № 910/2111/24 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2111/24 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника фізичної особи; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 у справі № 910/2111/24 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

19.12.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

12.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/2111/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 910/2111/24, серед іншого, апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24 залишено без руху.

30.01.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Державної іпотечної установи надійшла заява про усунення недоліків.

03.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 у справі № 910/2111/24, серед іншого, задоволено клопотання Державної іпотечної установи, та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/2111/24; розгляд апеляційної скарги Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24 призначено на 11.03.2026.

20.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Карасюка Олександра Володимировича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 910/2111/24 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Карасюка Олександра Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11.03.2026 у судове засідання з`явилися представники Державної іпотечної установи та ОСОБА_1 .

За п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Як вбачається із матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; призначено підготовче засідання.

01.04.2024 ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 з відповідними правовими наслідками; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Загороднього Олексія Михайловича; визначено дату проведення попереднього судового засідання.

Із матеріалів справи вбачається, що 27.05.2024 керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Загородній О.М. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі ст. 90 КУзПБ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24, серед іншого, провадження у справі № 910/2111/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито, оскільки в межах встановленого ст. 45 КУзПБ строку кредиторських заяв з грошовими вимогами до ОСОБА_1 не надходило.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Державна іпотечна установа звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, поновити Державній іпотечній установі строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.06.2024 року у справі № 910/2111/24, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Частиною шостою статті 12 ГПК України передбачено господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей встановлених КУзПБ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КУзПБ, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства. Відповідна правова позиція є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі № 916/3206/17, від 03.06.2020 у справі № 910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається КУзПБ. КУзПБ встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до статті 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Цією ж статтею КУзПБ визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку.

У світлі викладеного суд звертається до висновку Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладеного у постанові від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 відповідно до якого особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме - кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника.

З урахуванням наведеного суд зазначає, законодавством про банкрутство, яке допускає участь у справі про банкрутство багатьох учасників провадження з різним обсягом повноважень, передбачено певну процедуру набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство, яка дозволяє таким кредиторам оскаржувати прийняті у справі судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника. Визнання такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 913/444/18).

За приписами частини другої статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. Нормами цієї статті передбачено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, тобто чітко визначений порядок формалізації конкурсного кредитора як у часника провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, порядок набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство є чітким, зрозумілим та однозначним, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування.

Отже, лише після вчинення всіх передбачених КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України) (пункт 56.16 постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

Близька за змістом правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2025 у справі № 920/1471/24, та в постановах 911/5186/14 від 16.01.2020, 14/5026/1020/2011 від 21.11.2019.

Як зазначалось вище, 01.04.2024 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/2111/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи. Призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи арбітражного керуючого Загороднього Олексія Михайловича.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом

02.04.2024 на сайті Верховного Суду було опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за номером публікації 72874 (https://supreme.court.gov.ua/supreme/pro_sud/og_pov/d=72874&v=7757c12081&t=6).

Колегія зауважує, що з моменту оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство цей факт стає загальновідомим, який відповідно ч. 3 ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

Колегія суддів звертається до висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 року у справі №911/5186/14, згідно з якими в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Особа, яка не набула статусу кредитора боржника у справі про банкрутство, не може вважатися учасником справи про банкрутство та не має процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, щодо оскарження ухвали місцевого суду про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та наступних судових рішень у справі про банкрутство (введення санації, введення ліквідаційної процедури та інших), за винятком залучення такої особи у справу про банкрутство у випадку розгляду майнових та інших спорів щодо боржника, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

З цим висновком апеляційного суду погодилася Палата з розгляду справ про банкрутство, про що зазначила у п. п. 56.17, 56.18, 56.21 постанови від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19.

При цьому матеріали справи не містять доказів того, що апелянт звертався до боржника з грошовими вимогами у порядку ст. 122 та ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, станом на момент подання апеляційної скарги Державна іпотечна установа не набула статусу учасника справи, оскільки її грошові вимоги не визнані судом.

За приписами частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції мають учасники справи про неплатоспроможність, а також інші, окрім кредиторів, особи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки або щодо прав чи обов`язків яких існує спір.

У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.

Водночас, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо. Тобто, суд має розглянути та вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

При цьому суд зазначає, що особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, тобто скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та/або обов`язки, та про які саме.

Особа, яка не брала участі у справі внаслідок відкриття провадження за її апеляційною скаргою користується процесуальними правами й несе процесуальні обов`язки учасника справи, однак у розумінні статті 41 ГПК України вона не є учасником справи, оскільки не є стороною чи третьою особою у цій справі (подібний висновок міститься в постанові від 19.12.2025 у справі № 910/423/23).

За змістом ч. 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду про закриття провадження у даній справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , Державна іпотечна установа звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , посилаючись на те, що боржник у заяві про неплатоспроможність одним із своїх кредиторів вказав ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Однак, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не подав до суду заяви з грошовими вимогами до боржника. В той же час, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вже не був кредитором ОСОБА_1 , адже вимоги за кредитним зобов`язанням були відступлені Державній іпотечній установі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.08.2023 по справі № 910/19199/21 зауважила, що відступлення права вимоги (цесія) - це сам факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором.

Отже, положення ЦК України (зокрема, про відступлення права вимоги) повинні застосовуватись саме до відповідного договору (купівлі-продажу, дарування, міни тощо), правовим результатом якого є цесія. Зокрема, при оцінці правових наслідків відступлення недійсного права вимоги.

Частиною другою ст. 516 ЦК України імперативно визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Колегія суддів зазначає, що ні матеріали справи, ні додатки до апеляційної скарги не містять належним чином завіреної копії договору та доказів повідомлення боржника чи арбітражного керуючого про те, що грошові зобов`язання боржника за кредитним договором перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були відступлені Державній іпотечній установі, про, що також зазначає боржник у своїх запереченнях.

Також, слід зазначити, що апеляційна скарга не містить належного обґрунтування того, яким саме чином ухвала суду про закриття провадження у справі порушує права, свободи чи законні інтереси апелянта.

Крім того, в апеляційній скарзі відсутні будь-які посилання на наявність у апелянта конкретних грошових вимог до боржника, а також не зазначено, що такі вимоги не могли бути реалізовані шляхом їх заявлення у встановленому законом порядку в межах провадження у справі про неплатоспроможність, яке тривало протягом одного року, що свідчило про наявність у апелянта достатнього часу та процесуальної можливості для реалізації відповідних прав.

Таким чином, Державна іпотечна установа не є учасником даної справи про неплатоспроможності ОСОБА_1 та не набула повної процесуальної дієздатності у цій справі (ст. 44 ГПК України), а суд першої інстанції в ухвалі від 03.06.2025 не вирішував питання про права та обов`язки Державної іпотечної установи.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на зазначені вище обставини та те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24 не порушувала права скаржника на час постановлення оскаржуваної ухвали, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/2111/24 закрити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Справу № 910/2111/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.03.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Є.Ю. Пономаренко