ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. Справа№ 910/8433/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Павлов Р.В.

від відповідача - Авласенко Ю.А.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

на рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2025 р. (повний текст складено 20.11.2025 р.)

у справі № 910/8433/25 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

про стягнення 17864091,78 грн,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про стягнення 17864091,78 грн, з яких: 12495244,61 грн безпідставно збереженого пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, 1120464,00 грн 3% річних та 4248383,17 грн інфляційних втрат.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не виконав свого обов`язку зі сплати пайового внеску та протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта не звернувся до позивача із заявою про визначення розміру паи?овоі? участі щодо об`єкта будівництва, а також не сплатив паи?ову участь до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.11.2025 р. у справі № 910/8433/25 позов Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено.

Не погодившись з рішенням, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що спірні правовідносини виникли у 2008 році та існували до 2016 року, а отже положення рішення Київської міської ради від 15.11.2016 р. № 411/1415 не можуть бути застосовані до цих правовідносин та не можуть бути підставою для стягнення з відповідача пайового внеску. Також відповідач належить до замовників, що не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури, оскільки на виділеній земельній ділянці заплановано будівництво житла за рахунок коштів місцевого бюджету.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" у справі № 910/8433/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" залишено без руху та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" та призначено справу № 910/8433/25 до розгляду на 27.01.2026 р.

У судовому засіданні 27.01.2026 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого у судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2026 р.

У судовому засіданні 17.02.2026 р. у судових дебатах представники сторін підтримали свої пояснення стосовно апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

07.07.2016 р. Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала дозвіл на виконання будівельних робіт (реєстраційний номер в ЄДЕССБ: ІУ32, клас наслідків: СС3) за проектом "Реконструкція території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель на вул. Качалова, 40 у Солом`янському районі м. Києва" (Перша черга будівництва). Об`єктом будівництва є трьохсекційний житловий будинок (нове будівництво). Замовником вказаного вище будівництва визначено Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 09.01.2008 р. № 15 "Про реконструкцію виробничо-складської бази та будівництво жилого будинку на вул. Качалова, 40 у Солом`янському районі" Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" надано дозвіл виступити інвестором реконструкції виробничо-складської бази та замовником будівництва зазначеного жилого будинку за умови виконання пункту 2 цього розпорядження та доручено, зокрема, оформити право користування земельною ділянкою на вулиці Качалова, 40 у встановленому порядку та здійснити фінансування реконструкції виробничо-складської бази та будівництва жилого будинку за рахунок залучених коштів юридичних та фізичних осіб. Питання пайової участі вирішити до початку будівельних робіт відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.2003 р. № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва".

Також вказаним розпорядженням передбачено, що до 50% житлової площі у новозбудованому будинку буде використовуватись як соціальне житло для надання мешканцям будинків та гуртожитків комунальної власності територіальної громади міста Києва, які підлягають реконструкції та знесенню, аварійних та не придатних до проживання будинків, а також доручено Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Ради (Київської міської державної адміністрації) у встановленому порядку здійснити зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Києва квартир, зазначених у пункті 4 цього розпорядження.

Рішенням Київської міської ради від 06.10.2011 р. № 324/6540 "Про передачу Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" земельної ділянки для реконструкції виробничо-складської бази та будівництва житлових будинків, їх подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Качалова, 40 у Солом`янському районі м. Києва":

- затверджено містобудівне обґрунтування реконструкції виробничо-складської бази та будівництва житлового комплексу на вулиці Качалова, 40 у Солом`янському районі міста Києва;

- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" та передано останньому за умови виконання пункту 4 цього рішення, в постійне користування земельну ділянку загальною площею 6,89 га для реконструкції виробничо-складської бази та будівництва житлових будинків, їх подальшої експлуатації та обслуговування на вулиці Качалова, 40 у Солом`янському районі міста Києва, у зв`язку із передачею майна у повне господарське відання.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.07.2019 р. № 1340 було внесено зміни до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 09.01.2008 р. № 15 та викладено його в новій редакції, зокрема, з метою забезпечення житлом учасників антитерористичної операції і членів їх сімей та інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов, розпорядженням у новій редакцій вирішено здійснити до 31.12.2029 р. реконструкцію території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель за адресою: місто Київ, Солом`янський район, вулиця Качалова, 40, та визначити Підприємство замовником робіт, зазначених у пункті 1 цього розпорядження. Взято до відома, що будівництво квартир у житловому будинку на вулиці Качалова, 40 у Солом`янському районі (VI черга будівництва) буде здійснюватися до 31.12.2022 р. для учасників антитерористичної операції і членів їх сімей та інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за кошти міського бюджету та кошти населення. За рахунок коштів міського бюджету буде профінансовано: 30 відсотків вартості будівництва житла для громадян, які перебувають на квартирному обліку в місті Києві (50 відсотків площ житлових приміщень); 50 відсотків вартості будівництва житла для учасників антитерористичної операції та членів їх сімей, які перебувають на квартирному обліку в місті Києві (50 відсотків площ житлових приміщень). Фінансування будівництва інших житлових будинків, складських та нежитлових будівель на вулиці Качалова, 40 у Солом`янському районі буде здійснюватися за рахунок коштів, залучених в установленому порядку.

Розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 08.08.2024 р. № 880 повторно внесено зміни до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 09.01.2008 р. № 15, зокрема, з метою забезпечення житлом осіб - учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та членів їх сімей, сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов та громадян пільгових категорій (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, багатодітні сім`ї, особи з інвалідністю внаслідок війни), які перебувають на квартирному обліку в місті Києві, передбачено здійснити до 31.12.2029 р. реконструкцію території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель за адресою: місто Київ, Солом`янський район, вулиця Качалова, 40, та визначити Підприємство замовником робіт, зазначених у пункті 1 цього розпорядження. Взято до відома, що будівництво квартир у житловому будинку на вулиці Каналова, 40 у Солом`янському районі (VI черга будівництва) буде здійснюватися до 31.12.2026 р. для осіб - учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та членів їх сімей, сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов та громадян пільгових категорій (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, багатодітні сім`ї, особи з інвалідністю внаслідок війни), які перебувають на квартирному обліку в місті Києві, за рахунок коштів бюджету міста Києва та коштів населення.

За рахунок коштів бюджету міста Києва буде профінансовано:

- 40 відсотків загальної площі квартир у будинку для осіб - учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та членів їх сімей, сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, які перебувають на квартирному обліку в місті Києві (50 відсотків вартості будівництва житла);

- 10 відсотків загальної площі квартир у будинку для громадян, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в місті Києві (30 відсотків вартості будівництва житла);

- 50 відсотків загальної площі квартир у будинку для громадян пільгових категорій (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, багатодітні сім`ї, особи з інвалідністю внаслідок війни), які перебувають на квартирному обліку в місті Києві (100 відсотків вартості будівництва житла).

За рахунок коштів, залучених в установленому порядку, та коштів інших джерел, не заборонених законодавством, буде профінансовано будівництво нежитлових приміщень у житловому будинку на вулиці Качалова, 40 у Солом`янському районі (VI черга будівництва) та будівництво інших об`єктів, зазначених у пункті 1 цього розпорядження.

На підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 09.09.2021 р. Державна інспекція архітектури та містобудування України 05.07.2022 р. видала сертифікат № ІУ55 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (трисекційного житлового будинку) за проектом "Реконструкція території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель на вул. Качалова, 40 у Солом`янському районі м. Києва" (Перша черга будівництва)", замовником будівництва якого було Підприємство.

Відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 р. № 411/1415 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва (далі - Порядок).

Відповідно до п. п. 3.1, 3.3 розділу ІІІ вказаного Порядку пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Києва, крім випадків, передбачених законами України та цим Порядком. В усіх питаннях щодо залучення коштів пайової участі Київська міська рада виступає в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Листом № 050/08-1699 від 06.05.2025 р. Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до відповідача з вимогою щодо отримання розрахунку та сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва у термін не більше 5 робочих днів з дня ознайомлення, але не пізніше 27.05.2025 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в не звертався із заявою про визначення розміру пайової участі щодо вищенаведеного об`єкта будівництва після 07.07.2016 р. (дата початку будівництва) та до введення об`єкта в експлуатацію (05.07.2022 р.) і не сплатив пайовий внесок за збудовані об`єкти, чим порушив встановлений пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов`язок, а також права та інтереси територіальної громади міста Києва.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

Статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" було визначено обов`язок у передбачених цим Законом випадках щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а також обов`язок щодо укладення відповідного договору про пайову участь, положеннями якого мала бути визначеною належна до перерахування сума (розмір пайової участі).

З 01.01.2020 р. набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-IX від 20.09.2019 р., якими виключено ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Отже, починаючи з 01.01.2020 р. передбачений до цього статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції, що діяла до 01.01.2020 р., замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

За змістом Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-IX від 20.09.2019 р. та Прикінцевих та Перехідних положень до нього, з 01.01.2020 р. у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020 р.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

2) пайова участь не сплачується у разі будівництва: об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків; об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства; об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових; об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції);

3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Як передбачено пп. 5 п. "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на паи?ових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

05.07.2022 р. Державна інспекція архітектури та містобудування України на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 09.09.2021 р. видала сертифікат № ІУ55 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (трисекційного житлового будинку) за проектом "Реконструкція території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель на вул. Качалова, 40 у Солом`янському районі м. Києва" (Перша черга будівництва)", замовником будівництва якого було Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

Проте відповідач договір про пайову участь не уклав, як і не сплатив відповідні кошти пайової участі у зв`язку з початком будівництва об`єкта у 2016 році.

Так, скаржник посилався на відсутність у нього обов`язку щодо оплати пайового внеску у зв`язку з тим, що ним було здійснено будівництво на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів.

Відповідно до п. 4.1 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.07.2019 р. № 1340, будівництво квартир у житловому будинку на вулиці Качалова, 40 у Солом`янському районі буде здійснюватися для учасників антитерористичної операції/учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і членів їх сімей та інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за кошти міського бюджету та кошти населення у VI черзі будівництва.

Обов`язок щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайова участь) встановлено розділом ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні".

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" пайова участь не сплачується у разі будівництва, зокрема будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла.

Цей пункт також передбачає, що розмір пайової участі становить для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України.

Однак зазначений підпункт не містить умов щодо іншого обрахунку розміру пайової участі для житлових будинків (неврахування у вартість будівництва об`єкта вартість частини квартир, як доступного житла).

Ні частина 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка була чинною на дату початку будівництва, ні підпункт 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" не містять положень щодо частково незалучення замовників будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, або часткового звільнення від сплати пайової участі у разі будівництва частини будинку житлового фонду соціального призначення та доступного житла.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2025 р. у справі № 918/618/24.

З матеріалів справи вбачається, що в експлуатацію було прийнято лише І чергу будівництва спірного у даній справі об`єкта.

При цьому, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження фактичного фінансування будівництва спірного об`єкта (зокрема, І черги) за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», чинної станом на дату початку будівництва, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Як передбачено ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Перерахування замовником об`єкта будівництва у передбачених законом випадках коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту до відповідного місцевого бюджету є обов`язком, а не правом забудовника. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, є обов`язковим на підставі закону.

Строк, визначений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" для укладення договору пайової участі - протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною такого обов`язку, і закінчення цього строку не припиняє цього обов`язку замовника та не звільняє замовника від обов`язку укласти договір. Адже невиконання особою положень законодавства не повинно призводити до настання бажаного для неї внаслідок такого невиконання результату у вигляді звільнення від платежу та надавати майнові переваги порівняно із законослухняною особою.

Тобто відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

За умовами п. 5.3.5 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461, в разі, якщо відповідно до п. 4.2 цього Порядку замовник не залучається до пайової участі, він повинен до введення об`єкта в експлуатацію письмово звернутися до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з наданням документів, передбачених підпунктами 5.1.1, 5.1.2 цього Порядку, та документів, що підтверджують належність об`єкта до відповідного підпункту пункту 4.2, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати реєстрації такого звернення Департамент розглядає його та за результатами розгляду надає довідку про відсутність зобов`язання замовника по сплаті пайової участі за відповідним об`єктом або обґрунтовано відмовляє в наданні такої довідки.

Однак в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з наданням документів, передбачених підпунктами 5.1.1, 5.1.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, та документів, що підтверджують належність об`єкта до відповідного підпункту пункту 4.2 вказаного Порядку.

Абзацом 2 пункту 4.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, передбачено, що прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію без сплати пайової участі в повному обсязі не звільняє замовника від обов`язку її сплати.

До 01.01.2017 р. питання пайової участі у місті Києві було врегульоване Порядком визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженим рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. № 573/5385, тоді як після 01.01.2017 р. - Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461.

Водночас обидва порядки передбачали обов`язок замовника зі сплати пайової участі (перший - не пізніше календарного місяця після здачі об`єкта в експлуатацію, другий - до введення об`єкта в експлуатацію).

Разом з цим, прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання по сплаті пайової участі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2024 р. у справі № 910/6226/23.

У випадку, якщо замовниками будівництва не буде дотримано передбаченого Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, належним та ефективним способом захисту буде звернення органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (постанова Верховного Суду від 20.07.2022 р. у справі № 910/9548/21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

У такому разі слід виходити з того, що замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 р. у справі № 643/21744/19.

З наданого відповідачем розрахунку обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва вбачається, що останній здійснено, зокрема, на підставі виданого Державною інспекцією архітектури та містобудування України сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 05.07.2022 р. № ІУ55, пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX.

Відповідно до п.п. 6.4.2 п. 6.4 розд. VI Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів паи?овоі? участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва розмір належної до сплати пайової участі визначається за такою формулою:

РПУ = S об`єкта х Nжитл х 2 %, де:

РПУ - розмір пайової участі об`єкта (грн);

S об`єкта - загальна площа (крім загальної площі приміщень, визначених в п. 4.2 цього Порядку) об`єкта будівництва або додатково створені площі в результаті реконструкції (кв. м);

Nжитл - норматив одиниці створеної потужності для житлових будинків, який дорівнює опосередкованій вартості спорудження 1 кв. м житлових будинків для міста Києва, яка затверджена наказом Міністерства розвитку громад та територій України і діє на дату здійснення розрахунку (грн/кв.м).

Так, розмір пайової участі, який підлягає сплаті відповідачем, визначено позивачем виходячи із 2% від загальної площі об`єктів будівництва (33402,60 кв. м), помноженої на норматив одиниці створеної потужності для будівництва або реконструкції об`єктів нежитлового призначення, який дорівнює 18704,00 грн, що відповідає змісту Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів паи?овоі? участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва та наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 17.02.2022 р. № 53 "Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України", який діяв на момент видачі відповідачу сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ІУ55.

Розрахункова сума пайового внеску відповідача у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва згідно з наведеним позивача розрахунком склала 12495244,61 грн.

Так, розрахунок обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва відповідає вимогам Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів паи?овоі? участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва є обґрунтованим та арифметично правильним.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що замовник будівництва зобов`язаний перерахувати органу місцевого самоврядування безпідставно збережені грошові кошти пайової участі на підставі ст. 1212 ЦК України, отже вимога позивача про стягнення з відповідача 12495244,61 грн безпідставно збереженого пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1120464,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 4248383,17 грн за період з 06.07.2022 р. по 01.07.2025 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18, від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Норма вказаної статті регулює відносини, коли у боржника існує обов`язок, але строк його виконання не встановлений, тоді такий обов`язок боржник має виконати у семиденний строк від дня пред`явлення кредитором йому вимоги. Ця норма зазвичай застосовується у договірних відносинах, коли сторони в договорі встановлюють певний обов`язок, але не визначають строк його виконання. У такому випадку кредитор, направляючи вимогу боржнику, повідомляє про готовність прийняти виконання від боржника.

Проте, у ст. 1212 ЦК України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). З моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним. Тому зобов`язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна.

Визначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 р. в справі № 910/3831/22.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1120464,00 грн 3 % річних та 4248383,17 грн інфляційних втрат за період з 06.07.2022 р. по 01.07.2025 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

За умовами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як було встановлено вище, прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує відповідні зобов`язання по сплаті пайової участі.

З урахуванням того, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата видачі сертифіката № ІУ55 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (трисекційного житлового будинку) за проектом "Реконструкція території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель на вул. Качалова, 40 у Солом`янському районі м. Києва" (Перша черга будівництва)", тобто 05.07.2022 р., тому перебіг позовної давності для пред`явлення вимог у даній справі почався саме після цієї дати, а встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності тривав до 06.07.2025 р. (неділя).

У відповідності до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Вбачається, що з позовом у даній справі Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду міста Києва 07.07.2025 р. шляхом формування позовної заяви у системі "Електронний суд".

Оскільки останній день встановленого законом трирічного строку позовної давності - 06.07.2025 р. припав на вихідний день (неділю), останнім днем закінчення відповідного строку став понеділок, 07.07.2025 р., тобто перший за ним робочий день, в який позивач звернувся до суду з позовом.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із наступними змінами і доповненнями) з 12.03.2020 р. на всій території України було встановлено карантин, дію якого неодноразово продовжено.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Означений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

На час розгляду спору в даній справі правовий режим воєнного стану в Україні не скасований.

Відповідно до п. 19 "Прикінцевих та Перехідних положень" Цивільного кодексу України, у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з даним позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, позивачем заявлено вимоги в межах строків позовної давності, у зв`язку з чим заява Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2025 р. у справі № 910/8433/25 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Враховуючи те, що колегія суддів у складі: головуючий суддя - Буравльов С.І., судді - Шапран В.В., Андрієнко В.В. перебувала у щорічній відпустці з 23.02.2026 р. по 27.02.2026 р., повний текст постанови у цій справі складено 03.03.2026 р.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2025 р. у справі № 910/8433/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.03.2026 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко