ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду вимог кредиторів

"05" березня 2026 р. Справа № 907/1309/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши заяву ТОВ "Кредити готівкою" про грошові вимоги кредитора до боржника (вх. 02.3.1-02/321/26 від 16.01.2026), у справі

за заявою ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про неплатоспроможність,

за участі секретаря судового засідання Повідайчик Т.В.,

представників кредиторів:

від боржника - Редька М.Г., адвокат, ордер серії АТ № 1119077 від 11.11.2025,

кредитор - Калачик В.В., адвокат, ордер,

кредитор - Ассаул Б.В., адвокат, ордер,

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 24.11.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 до розгляду у підготовчому засіданні суду.

Ухвалою суду від 16.12.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, заборонено боржнику відчужувати належне йому майно. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність призначено керуючим реструктуризацією у справі №907/1309/25 арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича, РНОКПП - НОМЕР_2 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2017 від 09.11.2021 року.

Судом 17.12.2025 оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 . Надалі, в межах 30 - денного строку встановленого КУзПБ, на адресу суду надійшла заява про грошові вимоги кредитора до боржника від кредитора ТОВ "Кредити готівкою" (вх. 02.3.1-02/321/26 від 16.01.2026 року), в якій він просив суд визнати грошові вимоги ТОВ "Кредити готівкою" у розмірі 3150.00 грн - суми заборгованості по тілу кредиту, 5118.75 грн - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 6300.00 грн - суми штрафу, а також 5324.80 грн - суми судового збору за подачу заяви про грошові вимоги до боржника, а всього на суму 19 893.55 грн.

Ухвалою від 21.01.2026 заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредити готівкою", код ЄДРПОУ - 42971405, прийнято до розгляду у попередньому судовому засіданні, запропоновано боржнику ОСОБА_1 та Керуючому реструктуризацією арбітражному керуючому Каратуну Є.Є. подати до суду відзиви щодо заявлених вимог кредитора.

13.02.2026 від боржника ОСОБА_1 надійшла зава про заперечення щодо вимог кредитора, підписана його представником, в якій ОСОБА_1 вказує, що Кредитором здійснено нарахування штрафних санкцій (штрафу) за Кредитним договором в сумі 6 300,00 грн., яке відбулось у період дії в Україні воєнного стану. Однак, таке нарахування та стягнення штрафу є незаконним на підставі приписів п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" та Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ від 22.11.2023 року, який набрав чинності 24.12.2023 року, у розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" пункт 6 викладено в редакції, яка передбачає, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення грошового зобов`язання. Крім того, пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, що звільняє його від відповідальності за ст. 625 ЦК України.

Просить відмовити кредиторові повністю, вважає, що заявник не довів факту відступлення йому права вимоги за Кредитним договором від попереднього кредитодавця.

Керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Каратун Є.Є. подав до суду заяву про результати розгляду грошових вимог щодо заявлених вимог кредитора ТОВ "Кредити готівкою" від 16.02.2026, в якій проти вимог заперечує з таких підстав.

І. Щодо обґрунтування вимог Кредитора до Боржника.

Кредитором у Заяві зазначається, що 28.03.2024 між ТОВ «СОС КРЕДИТ» та Боржником було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 36173417 (далі - Договір кредиту) за умовами якого Позичальнику надавався кредит у розмірі 3 150,00 грн, з наступним його поверненням до 31.05.2024, а також сплатою відсотків за його користування.

Зазначений Договір кредиту підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

27.06.2025 ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» на підставі договору відступлення права вимоги № 27/06-2025 укладеного з ТОВ «СОС КРЕДИТ» (далі Договір відступлення) набуло право вимоги до Боржника за Договором кредиту.

Як зазначається у Заяві заборгованість Боржника перед ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» складає 14 568,75 грн., з яких 3 150,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 5 118,75 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом та суми штрафу у розмірі 6 300,00 грн.

ІІ. Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, керуючий реструктуризацією зазначає наступне.

За результатом аналізу умов Договору кредиту встановлено, що відповідно до п. 3.1. Додатку № 1 до Договору кредиту середня процентна ставка за Акційною ставкою Першого та Другого періоду становить 2,00%.

Зазначає, що Слід зазначити, що 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Згідно із ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Відповідно до розділу IІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно із карткою документа Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (за посиланням https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/3498-20) визначено, що дата публікації є 23.12.2023, дата набрання законної сили - 24.12.2023.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Саме пунктом 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» до Закону України «Про споживче кредитування» включені норми пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».

У той же час, Договір кредиту укладений 13.05.2024, тобто вже після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» і його умови повинні узгоджуватись з положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ), тобто максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Отже, застосування за Договором кредиту денної процентної ставки, що перевищує 1%, суперечить положенням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ), у зв`язку з чим відповідні умови договору є нікчемними.

Сума заборгованості за процентами у розмірі 5 118,75 гривень, визначена з графіку нарахування та визначення Акційних та Базових процентів за кожен день періодів за користування кредитом, зазначеним у п. 3.1.1. Договору кредиту.

За такої суми нарахованих процентів, денна процентна ставка, розрахована за формулою, наведеною у ч. 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» буде становити 2,5%: (5 118,75 грн / 3 150,00 грн) / 65 днів х 100% = 2,5%, що перевищує передбачений у ч. 5 статті 8 максимальний розмір денної процентної ставки. Відповідно, положення Договору кредиту, які передбачають процентні ставки, що перевищують максимальний розмір денної процентної ставки, є нікчемними і не можуть застосовуватись.

Враховуючи вищевикладене, керуючим реструктуризацією не визнаються проценти за користування кредитом у загальному розмірі 5 118,75 гривень.

ІІІ. Щодо нарахування штрафних санкцій за Договором кредиту.

Як підтверджується наданим розрахунком заборгованості за Договором кредиту, Кредитором здійснено нарахування штрафних санкцій (штрафу) за Договором кредиту у розмірі 6 300,00 гривень, яке відбулось у період дії в Україні воєнного стану.

Проте, відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від 12.02.2025 № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних

грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слідує, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» з 23.01.2024 взагалі не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені, штрафів у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі.

Таким чином нарахування пені, штрафів у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні з 24.01.2024 регулюються виключно нормами ЦК України, а тому застосуванню підлягає пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, Кредитором безпідставно здійснено нарахування штрафних санкцій за Договором кредиту всупереч положень Цивільного кодексу України.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін, у той час як положеннями п. 3.2. Договору кредиту розмір штрафу складає подвійну суму кредиту, отриману Боржником за Договором кредиту, що становить 6 300,00 грн. (3 150,00 грн. * 2).

На підставі вищевикладеного, повідомив суду, що грошові вимоги ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» визнаються керуючим реструктуризацією Боржника частково у розмірі 3 150,00 гривень у зв`язку з необґрунтованістю в частині розміру нарахування процентів та підстав нарахування штрафних санкцій.

Кредитор у додаткових поясненнях (заява від 15.02.2026) з приводу зазначених заперечень ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» повідомляє наступне.

Щодо «Доказів оплати за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №27/06-2025, укладеним 27.06.2025 року між ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» та ТОВ «СОС КРЕДИТ», кредитором не надано».

Як зазначалось у заяві із грошовими вимогами до Боржника, 27.06.2025 між ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» (Новим кредитором) та ТОВ «СОС КРЕДИТ» (Первісним кредитором) укладено Договору відступлення права вимоги від 27.06.2025 № 27/06-2025 (далі Договір відступлення № 27/06-2025), за умовами якого, Первісний кредитор відступив Новому кредитору права вимоги до боржників, які йому належали, в тому числі і до Боржника.

Відповідно до п. 2.1. Договору відступлення № 27/06-2025 права вимоги Первісного кредитора вважаються відступленими (переданими) Новому кредитору з моменту укладання цього Договору.

Пунктом 2.2. Договору відступлення № 27/06-2025 визначено, що датою набуття Новим кредитором Права вимоги є дата (день) підписання Сторонами реєстру Прав вимоги за Основними договорами (Додаток №1 до Договору).

Слід зауважити, що жодним пунктом Договору відступлення № 27/06-2025 не передбачено умову набуття права вимоги в залежності від оплати суми права вимоги.

Тобто, права вимоги набуваються Новим кредитором з дати укладення Договору відступлення № 27/06-2025 та підписання Сторонами реєстру прав вимоги в незалежності від оплати права вимоги.

Пунктом 3.1. Договору відступлення № 27/06-2025 визначена вартість права вимоги, оскільки цей договір є оплатним.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Свобода договору це вираження волі сторін під час укладення договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Резюмуючи, сторони договору вільні у виборі контрагента, умов договору і відповідно умов оплати за договором будь-то попередня оплата, оплата у визначений договором строк або ж відстрочення оплати.

Посилання представника Боржника у запереченнях на постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20) не зовсім релевантно, оскільки умовою договорів, які були предметом дослідження у зазначених справі була умова, за якою набуття права вимоги Новим кредитором залежало від отримання Первісним кредитором оплати за відступлення права вимоги.

Так, у постанові по справі № 753/20537/18 від 29.06.2021 (на яку зроблено посилання представником) колегія суддів, проаналізувавши договір відступлення права вимоги, зазначила: «згідно з пунктом 2 договору про відступлення прав вимоги від 15 квітня 2020 року за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, на буває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплата боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 2 до цього договору.

У постанові по справі № 911/3185/20 від 20.12.2021 (на яку зроблено посилання представником) колегія суддів зазначила: «Відповідно до п. 2 договору від 22.04.2020 № UA-EA-2020-03-12-00000-b/42/1 за цим договором новий кредитор в день настання відкладальної обставини відповідно до п. 16-1 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору …».

Щодо постанови по справі № 334/6972/17 від 21.07.2021, колегія суддів не зазначила умов договору відступлення прав вимоги, а зробила посилання на постанову у справі № 753/20537/18 від 29.06.2021 (зазначену вище).

Таким чином, якщо сторони передбачили умовами договору перехід прав вимоги від Первісного кредитора до Нового в залежність від отримання оплати права вимоги Первісним кредитором, перевірка підтвердження здійснення оплати буде відповідати позиції, викладеній у зазначених постановах Верховного Суду. Натомість, якщо сторони у договорі відступлення права вимоги передбачили перехід прав вимоги в не залежності від оплати вартості права вимоги Новим кредитором Первісному, застування цих правових висновків, до означених правовідносин, буде протирічить Цивільному кодексу України (ст. 627-629 ЦК України).

До заяви з грошовими вимогами до Боржника від 16.02.2026, Кредитором було додано Договір відступлення № 27/06-2025 і Акт приймання-передачі до Договору відступлення права вимоги №27/06-2025 від 27.06.2025 (далі Акт).

Відповідно до Акту ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» (Новим кредитором) прийнято від ТОВ «СОС КРЕДИТ» (Первісного кредитора) права вимоги, згідно переліку, наведеного в Реєстрі прав вимог до позичальників, підписаного у сервісі електронного документообігу «Вчасно», а також документи, які підтверджують набуті права вимоги.

В судовому засіданні представник кредитора зазначив, що кредитор погодився частково із запереченнями Боржника ОСОБА_1 та керуючого реструктуризацією Каратуна Є.Є., підтримує свої вимоги частково в сумі тіла кредиту у розмірі 3150,00грн., процентів за користування кредитом в сумі 3890,25грн. та судового збору в сумі 5324,80грн. Заперечення Боржника ОСОБА_1 та керуючого реструктуризацією Каратуна Є.Є. стосовно штрафу в розмірі 6300,00грн. визнав обгрунтованим та не вимагає їх визнання.

На підставі вищевикладеного Кредитор просить визнати грошові вимоги Кредитора у заявленому розмірі та включити їх до реєстру вимог кредиторів у справі.

Мотивувальна частина судового рішення.

Розглянувши заяви учасників справи по суті заявлених вимог кредитора, заслухавши їх доводи і заперечення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредиторських вимог до боржника частково.

Судом встановлено, що 28.03.2024 між ТОВ «СОС КРЕДИТ» та Боржником було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 36173417 (далі - Договір кредиту) за умовами якого Позичальнику надавався кредит у розмірі 3 150,00 грн, з наступним його поверненням до 31.05.2024, а також сплатою відсотків за його користування.

Зазначений Договір кредиту підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

27.06.2025 ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» на підставі договору відступлення права вимоги № 27/06-2025 укладеного з ТОВ «СОС КРЕДИТ» (далі Договір відступлення) набуло право вимоги до Боржника за Договором кредиту.

Як зазначається у Заяві заборгованість Боржника перед ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» складає 14 568,75 грн., з яких 3 150,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 5 118,75 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом та суми штрафу у розмірі 6 300,00 грн.

Кредитор довів в судовому засіданні, що право вимоги належить йому на підставі договору, та підтверджено належими доказами.

Кредитором визнано обгрунтованими заперечення боржника ОСОБА_1 та керуючого реструктуризацією Каратуна Є.Є., зменшено свої грошові вимоги до боржника в таких розмірах: 3150,00грн., проценти за користування кредитом в сумі 3890,25грн. та судового збору в сумі 5324,80грн. Кредитор відмовився від вимоги про визнання у складі вимог до боржника ОСОБА_1 штрафу в розмірі 6300,00грн.

Оцінюючи умови споживчого кредиту за Договором, суд зазначає, що змінені кредитором грошові вимоги, відмова від частини вимог у вигляді процентів та від штрафу, приводить грошові вимоги кредитора у відповідність до вимог Договору, а тому їх належить визнати.

Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1, ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У п.1-1 ст. 1 Закону України "Про споживчий кредит" зазначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За приписами ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.

Грошові вимоги щодо неустойки (штрафу, пені), якщо вони нараховані і обліковуються у Кредитора, підлягають списанню кредитодавцем відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Приписами ст. 122 КУзПБ передбачено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

У відповідності до приписів ст.133 КУзПБ визначено порядок задоволення вимог кредиторів.

- Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

- Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

За таких обставин і правових підстав заяву кредитора належить задовольнити, грошові вимоги визнати повністю із розподіленням по відповідній черзі задоволення.

Згідно приписів ст. 113 КУзПБ встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до норм ст. 133 КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами.

Керуючись ст. 45 КУзПБ, ст. 234 ГПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Заяву про грошові вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредити готівкою" - задовольнити.

2. Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредити готівкою" кредитором боржника ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , в сумі 3150,0 основного боргу, 3890,25 відсотки, та 5324,80 відшкодування судового збору, з розподілом по чергам задоволення вимог кредитора 7040,25 основного боргу - 2 черга задоволення вимог кредитора та 5324,80грн. - задовольняються позачергово.

3. Керуючому реструктуризацією внести визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів та примірник реєстру надати до справи.

Копію ухвали направити кредитору, боржнику і керуючому реструктуризацією боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 235, ст. 255 ГПК України, ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена. Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту. Апеляційна скарга подається до Західного апеляційного господарського суду в установленому порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.03.2026 року.

Суддя П. Д. Пригуза